Recomandări pentru Seria „Întrebări despre Biserică”

„Creștinii sunt presați de întrebări foarte reale. Ce spune Scriptura despre structura unei biserici, despre închinare, despre organizarea lucrării și despre definirea conducerii biblice a bisericii? Acestea sunt doar câteva din întrebările la care cărțile din această nouă serie de la 9Marks vine cu răspunsuri clare, atent formulate și convingătoare. Sunt foarte recunoscător pentru această lucrare și pentru influența ei incredibil de sănătoasă în atât de multe biserici credincioase. Vă recomand această serie de cărți cu toată căldura”. - R. Albert Mohler Jr., președinte, The Southern Baptist Theological Seminary

„Întrebările sincere merită să capete răspunsuri bine gândite. Dacă nu ești sigur de unde să începi în găsirea răspunsurilor la aceste întrebări, această serie îți poate sluji ca un punct de lansare în oceanul de întrebări pe această temă. Aceste scurte cărți vin cu răspunsuri convingătoare, la obiect, și sunt excelente pentru a fi citite împreună cu un prieten sau cu o sută de prieteni”. - Gloria Furman, autoarea cărților Missional Motherhood și The Pastor’s Wife

„Ca păstor, mi se pun foarte multe întrebări. Sunt abordat de necredincioși care caută să înțeleagă Evanghelia, de noi credincioși care sunt nesiguri legat de următorii pași pe care să îi facă, și de credincioșii care se maturizează și care vor să fie ajutați în găsirea de răspunsuri la întrebări despre familia creștină, relațiile cu prietenii, vecinii sau colegii de muncă. În astfel de momente, îmi doresc să am o carte pe care să le-o ofer, care să fie scurtă, la obiect și care să îi îndrepte în direcția corectă pentru mai mult studiu. Seria „Întrebări despre biserică” oferă exact acest fel de răspunsuri. Fiecare carte tratează o întrebare anume într-o manieră biblică, scurtă și practică. Cred că titlul seriei poate fi mai bine „Răspunsuri despre biserică”. Îmi plănuiesc să cumpăr mai multe exemplare și să le dăruiesc cu regularitate. Și tu ai trebui să faci același lucru”. - Juan R. Sanchez, păstor senior, High Pointe Baptist Church, Austin, Texas

„Unde pot creștinii să găsească răspunsuri la întrebările comune despre viața de biserică – fără să trebuiască să caute prin cărți stufoase și scumpe? Cărțile din seria „Întrebări despre biserică” vin în întâmpinarea nevoii noastre de a căpăta răspunsuri biblice, echilibrate și practice. Pentru păstori, această serie se va dovedi o resursă de încredere pentru ghidarea membrilor de biserică spre o înțelepciune mai profundă și o unitate mai puternică”. - Ray Ortlund, președinte, Renewal Ministries

Ce ar trebui să fac acum, că sunt creștin?

Seria „Întrebări despre Biserică”

Sunt chemat la lucrare?, Brad Wheeler

Îi iubește Dumnezeu pe toți oamenii?, Matt McCullough

Cum pot găsi pe cineva care să mă ucenicizeze?, Garret Kell

Cum pot să folosesc mai bine lectura Bibliei?, Jeremy Kimble

Cum îi pot iubi pe membrii bisericii care au alte afinități politice?, Jonathan Leeman și Andy Naselli

Cum pot să slujesc în biserica locală?, Matthew Emadi

Cum pot să susțin lucrarea internațională de misiune?, Mark Collins

Cum poate biserica noastră să găsească un păstor credincios?, Mark Dever

Cum pot crește femeile în biserica locală?, Keri Folmar

Este un lucru iubitor să practicăm disciplina bisericii?, Jonathan Leeman

Ce să fac dacă nu am dorința să mă rog?, John Onwuchekwa

Ce să fac dacă nu simt dorința să merg la biserică?, Gunner Gundersen

Ce să fac dacă sunt descurajat în evanghelizare?, Isaac Adams

Ce ar trebui să fac acum, că sunt creștin?, Sam Emadi

Ce ar trebui să facem cu membrii care nu vin la întâlnirile bisericii?, Alex Duke

De ce este Cina Domnului atât de importantă?, Aubrey Sequeira

De ce ar trebui să mă botez?, Bobby Jamieson

De ce să dăruiesc în biserica locală?, Jamie Dunlop

De ce să mă alătur unei biserici locale?, Mark Dever

Pot femeile să fie păstori?, Greg Gilbert

La ce ar trebui să mă uit în alegerea unei biserici?, Alex Duke

Este Iadul real?, Dane Ortlund

Cine conduce biserica?, Sam Emadi

Care este misiunea bisericii?, Jonathan Leeman

Cum pot fi sigur că sunt mântuit?, Jeremy Pierre

Promite Evanghelia sănătate și prosperitate?, Sean DeMars

Ce fac diaconii?, Juan Sanchez

SAM EMADI

CE AR TREBUI SĂ FAC ACUM, CĂ SUNT CREȘTIN?

MAGNA GRATIA

CE AR TREBUI SĂ FAC ACUM, CĂ SUNT CREȘTIN?

Sam Emadi

Copyright © 2023 Editura MAGNA GRATIA. Toate drepturile rezervate. Nicio parte a acestei publicații nu poate fi reprodusă, stocată sau transmisă în orice formă și prin orice mijloace – electronice, mecanice, prin fotocopiere, microfilmare, înregistrare sau alt fel – cu excepția unor citate scurte în recenzii, fără permisiunea prealabilă a deținătorului drepturilor de autor.

What Should I Do Now That I’m a Christian?

Copyright © 2020 by Sam Emadi and 9Marks

Originally Published in English by Crossway with all International rights owned by Crossway and 9Marks

525 A Street NE , Washington DC 20002

This edition published by arrangement with 9Marks. All rights reserved.

Traducerea: Ninel Lazăr. Corectura: Monica Lazăr. Coperta: Jordan Singer. Tehnoredactare și DTP: MG Studios.

Dacă nu este precizat altfel în text, citatele biblice sunt preluate din Biblia Cornilescu, ediția revizuită. Drepturi de autor British and Foreign Bible Society (BFBS) și Societatea Biblică Interconfesională din România (SBIR) 1924, 2016. Folosit cu permisiune. Referințele biblice notate cu NTR sunt preluate din Biblia, Noua Traducere Românească (NTR). Copyright 2007, 2010, 2016 de Biblica Inc. Toate drepturile sunt rezervate. Folosit cu permisiune.

ISBN: 978-630-6569-54-0 (PDF); 978-630-6569-55-7 (epub).

Editura MAGNA GRATIA nu susține în mod necesar toate punctele de vedere ale autorilor pe care îi publică.

„Să nu furi” (Exod 20:15).

Respectă drepturile de autor și efortul depus pentru publicarea acestei cărți! Cerințele MAGNA GRATIA privind drepturile de autor pot fi consultate la adresa de internet www.magnagratia.org/copyright.html.

Editura MAGNA GRATIA

Str. Liliacului nr.26,

Dascălu-Ilfov 077075

Email: contact@magnagratia.org

Internet: www.magnagratia.org

Voi însă sunteți o seminție aleasă, o preoție împărătească, un neam sfânt, un popor pe care Dumnezeu Și l-a câștigat ca să fie al Lui, ca să vestiți puterile minunate ale Celui ce v-a chemat din întuneric la lumina Sa minunată; pe voi, care odinioară nu erați un popor, dar acum sunteți poporul lui Dumnezeu; pe voi, care nu căpătaserăți îndurare, dar acum ați căpătat îndurare. (1 Petru 2:9-10) 

Născut cu o dizabilitate dureroasă și apăsătoare, prietenul meu Derek și-a petrecut mare parte din primii ani ai vieții sale în durere constantă și abia fiind în stare să meargă. În ultima parte a adolescenței, el s-a îndreptat către droguri ca o cale de a se confrunta cu presiunile dizabilității și de a obține influența și aprobarea printre prietenii lui.

Derek a vândut și a folosit droguri ani de zile. Orice bani câștiga vânzând droguri, el îi folosea ca să cumpere mai multe, ajungând chiar să fure bani din familia sa ca să își finanțeze dependența. Și totuși, în mijlocul tuturor acestor lucruri, Derek susținea că el era un om bun. La urma urmei, era loial față de prietenii lui și nu făcea ceea ce el considera „cele mai rele” droguri.

Dar viața lui Derek s-a schimbat pentru totdeauna când a început să viziteze biserica împreună cu un prieten. El a auzit Evanghelia pentru prima oară și și-a dat seama că era un păcătos aflat sub condamnarea dreaptă a lui Dumnezeu. Ascultând predică după predică, Derek a descoperit că Dumnezeu L-a trimis pe Fiul Său, Isus, ca să salveze păcătoși de sub mânia Lui. Și, într-o zi, totul a făcut sens: Derek a știut că avea nevoie de iertare. El știa că avea nevoie de ceea ce doar crucea și învierea lui Isus puteau să îi dea. Astfel, el s-a pocăit de păcatele lui, și-a pus credința în Isus și s-a dedicat umblării cu Hristos ca Domn al lui.

Biserica mea este plină de oameni cu povești de viață ca a lui Derek. James s-a înrobit față de pornografie vreme de aproape zece ani, până ce un prieten l-a invitat la biserică, unde el a crezut Evanghelia. Parker a crescut într-o familie creștină și și-a pus credința în Hristos la 12 ani, după ce a studiat Biblia împreună cu tatăl lui. Ann credea că Dumnezeu o iubea pentru că era „un copil bun”, până ce a participat la o conferință biblică, unde și-a dat seama că, în lumina sfințeniei lui Dumnezeu, neprihănirea ei nu era decât ca o „haină mânjită” (Isaia 64:6). Brittany s-a simțit rătăcitoare și fără scop în viață până ce a devenit creștină cu ocazia unui studiu din Biblie.

Dacă citești această carte, presupun că te regăsești în aceste povești ale harului. Într-un anume punct – poate chiar recent – ți-ai recunoscut nevoia de a fi iertat de păcate și eliberat de domnia păcatului asupra vieții tale. Te-ai îndreptat către Hristosul răstignit și înviat ca să primești mântuirea, și dorești să Îl urmezi.

Dar ce urmează de acum?

Ce înseamnă să Îl urmezi pe Isus? Ce trebuie să știi ca să Îl poți urma pe Isus pentru restul vieții tale?

Nu există doi creștini care să fie identici. Noi suntem diferiți unii față de alții în ce privește vârsta, etnia, veniturile, statutul marital, vocația și o varietate de alți factori. Din fericire, indiferent unde te-ai fi aflat și ce faci acum, Biblia ne dă fiecăruia modelul pentru felul în care să înflorim ca ucenici ai lui Isus.

Cum să ne stabilim așteptările

Una dintre cele mai importante părți ale oricărei călătorii este să îți stabilești așteptările corecte. Am plecat cândva într-o călătorie pe șosea, care mă așteptam să îmi ia trei ore. După șase ore de condus mașina, totul a luat o întorsătură foarte rea. Desigur, în trecut aș fi făcut călătorii mult mai lungi de șase ore. Dar de data aceasta, problema era că nu mă așteptasem să fiu nevoit să stau în mașină atât de mult timp. Când avem așteptările corecte, acest lucru ne informează despre cum să răspundem la circumstanțele prin care trecem.

Când ne gândim la viața creștină, este la fel de important să avem așteptări corecte. Așa cum se exprimă des un prieten, trebuie să ne aducem mereu aminte că a-L urma pe Isus este costisitor, dar și că merită să Îl urmăm. Isus însuși ne-a avertizat că trebuie să socotim costul de a fi ucenici ai Lui (Luca 14:25-33). A fi creștin ne cere să ne lepădăm de noi înșine, să ne luăm crucile și să Îl urmăm pe Hristos – oriunde ne-ar conduce El (Luca 9:23). Pavel a avertizat că „toți cei ce voiesc să trăiască cu evlavie în Hristos Isus, vor fi prigoniți” (2 Tim. 3:12). Petru ne-a învățat că nu ar trebui să fim „mirați” de „încercările de foc” cu care ne vom confrunta în această viață (1 Petru 4:12). Evanghelia ne promite mântuirea de mânia lui Dumnezeu și eliberarea din păcat, dar ea nu ne promite o viață ușoară.

În această viață, noi vom mai păcătui, ne vom poticni și vom cădea. Deseori neintenționat, îi vom răni pe cei pe care îi iubim. Chiar atunci când vedem biruința asupra păcatului și creșterea în sfințenie personală, viețile noastre vor fi caracterizate de pocăință – o întoarcere constantă de la păcat la harul lui Dumnezeu care se găsește în Isus Hristos. A-L urma pe Isus este costisitor.

Dar merită să-L urmăm. Da, costul uceniciei este mare, dar el pălește prin comparație cu bucuria de a-L cunoaște pe Dumnezeu și de a avea toate păcatele iertate. Pavel a spus: „întristările noastre ușoare de o clipă lucrează pentru noi tot mai mult o greutate veșnică de slavă” (2 Cor. 4:17). În timp ce Îl urmăm pe Hristos, trebuie să ne așteptăm să creștem în sfințenie. Ar trebui să ne așteptăm ca harul lui Dumnezeu să ne facă mai asemenea lui Isus (Rom. 8:28-29; Gal. 5:16-17). Ne vom confrunta cu încercări, păcate și ispite, dar vom și învăța să mărturisim față de Dumnezeu și să spunem asemenea psalmistului: „Îmi vei arăta cărarea vieții; înaintea Feței Tale sunt bucurii nespuse, și desfătări veșnice în dreapta Ta” (Ps. 16:11).

Ce ar trebui să fac acum, că sunt creștin?

Având acea temelie, hai să stabilim câteva lucruri specifice pe care ar trebui să le faci acum, că ești creștin. Oricare ar fi circumstanțele tale, acest traseu ca o hartă te va ajuta să fii înfloritor ca ucenic al lui Isus. Aceste practici spirituale sănătoase nu sunt ceea ce te fac să fii (sau te păstrează) creștin, dar ele sunt practici pe care Dumnezeu ni le-a dat ca să ne ajute să creștem în a-L urma pe Domnul nostru cu bucurie.

1) Botează-te

Dacă ai devenit creștin de curând, primul lucru pe care ar trebui să îl faci este să te botezi. De ce? Pentru că botezul este felul în care Hristos a poruncit ca noi, creștinii, să ne mărturisim credința în El. Când Isus a trimis biserica să facă ucenici, El i-a spus să îi însemneze pe acei ucenici prin actul botezului (Matei 28:19). Instrucțiunile lui Isus sunt foarte clare: crede Evanghelia; fii botezat!

Cartea Faptele Apostolilor ne dă multe exemple de oameni care vin la credința în Isus și care apoi declară public acea credință prin botez. Gândește-te la următoarea relatare din Fapte 2. Ne vom uita acolo începând de la momentul când Petru a încheiat de rostit o predică evanghelistică în fața unei mulțimi de necredincioși:

După ce [oamenii] au auzit aceste cuvinte [predica lui Petru], ei au rămas străpunși în inimă, și le-au zis lui Petru și celorlalți apostoli: „Fraților, ce să facem?” „Pocăiți-vă”, le-a zis Petru, „și fiecare dintre voi să fie botezat în Numele lui Isus Hristos, spre iertarea păcatelor voastre; apoi veți primi darul Sfântului Duh... Cei ce au primit propovăduirea lui, au fost botezați; și, în ziua aceea, la numărul ucenicilor s-au adăugat aproape trei mii de suflete (F.A. 2:37-38, 41).

„Pocăiți-vă și fiecare dintre voi să fie botezat”. În Scriptură, botezul vine după pocăință.

Când noi ne pocăim de păcatele noastre, ne întoarcem la Hristos și Îi dăm controlul asupra vieților noastre. El cheamă și El stabilește agenda. Noi ne supunem învățăturilor Lui și Îl urmăm ca Domn. Botezul arată această dedicare. Când suntem botezați, facem o profesiune publică a credinței noastre în Hristos. Noi îi spunem lumii: „eu Îi aparțin lui Isus”. Așa cum spunea un prieten al meu, când noi suntem botezați, ne punem jambierele „echipei Isus”.¹ Îi aparținem Lui.

În plus, botezul simbolizează viața ta nouă în Hristos. Cufundarea în apă ilustrează moartea ta împreună cu Hristos, și ieșirea ta din apă ilustrează învierea din moartea spirituală și viața ta nouă în Hristos (Rom. 6:3-4; Col. 2:11-12).

În final, botezul este felul în care o biserică confirmă pretenția ta de credință și te primește în rândul membrilor. Ne vom gândi mai mult la importanța bisericii locale în secțiunile care urmează. Pentru moment, trebuie să observăm că Isus i-a dat bisericii rânduiala botezului (Matei 28:18-20). Biblia arată că biserica primară aducea oamenii în rândul membrilor prin a-i boteza după ce aceștia manifestau dovezi ale pocăinței autentice (F.A. 2:41). Când Îl urmăm pe Hristos în botez, noi declarăm dedicarea noastră față de Isus și, în același timp, biserica afirmă că dedicarea noastră este autentică – dându-ți aprobarea față de înțelegerea Evangheliei de către noi.

Ce ar trebui să faci acum, că ești creștin? Să găsești o biserică unde se predică Evanghelia și care iubește Biblia – și să cauți să fii botezat.

2) Alătură-te unei biserici locale

În Hristos, Dumnezeu ne-a iertat de păcatele noastre și ne-a primit ca fii și fiice. El nu doar că ne-a achitat în tribunalul Lui, ci ne-a și invitat la masa familiei Sale. Prin Hristos, noi Îl cunoaștem pe Dumnezeu ca Tată al nostru – avem o relație personală cu Dumnezeu.

Dar nu ar trebui să confundăm o relație personală cu una privată. Da, prin Hristos, noi Îl cunoaștem personal pe Dumnezeu, dar El n-a intenționat niciodată să Îl urmăm de unii singuri, într-un sens privat, ca niște creștini singuratici. Dumnezeu ne mântuiește aducându-ne într-o comunitate, și El a conceput relația noastră cu El așa încât să îi includă pe frații și surorile noastre care merg pe aceeași cale a ascultării. A fi împăcat cu Dumnezeu înseamnă să fii împăcat și cu poporul Lui (Efes. 2:11-12; 1 Petru 2:10).

Noul Testament este plin de pasaje exprimate în nota „unii pe alții”, tocmai pentru că Dumnezeu vrea ca noi să ne aflăm în comunitate cu alți creștini. Gândește-te la cât de frecvent ne poruncește Biblia să le slujim altor credincioși și să îi iubim.

• Vă dau o poruncă nouă: Să vă iubiți unii pe alții; cum v-am iubit Eu, așa să vă iubiți și voi unii pe alții. Prin aceasta vor cunoaște toți că sunteți ucenicii Mei, dacă veți avea dragoste unii pentru alții (Ioan 13:34-35).

• Iubiți-vă unii pe alții cu o dragoste frățească. În cinste, fiecare să îi dea întâietate altuia... Aveți aceleași simțăminte unii față de alții (Rom. 12:10, 16).

• Numai, nu faceți din slobozenie o pricină ca să trăiți pentru firea pământească, ci slujiți-vă unii altora în dragoste (Gal. 5:13).

• Fiți buni unii cu alții, miloși, și iertați-vă unul pe altul, cum v-a iertat și Dumnezeu pe voi în Hristos (Efes. 4:32).

• Astfel dar, ca niște aleși ai lui Dumnezeu, sfinți și preaiubiți, îmbrăcați-vă cu o inimă plină de îndurare, cu bunătate, cu smerenie, cu blândețe, cu îndelungă răbdare. Îngăduiți-vă unii pe alții, și, dacă unul are pricină să se plângă de altul, iertați-vă unul pe altul. Cum v-a iertat Hristos, așa iertați-vă și voi.... Cuvântul lui Hristos să locuiască din belșug în voi în toată înțelepciunea. Învățați-vă și sfătuiți-vă unii pe alții cu psalmi, cu cântări de laudă și cu cântări duhovnicești, cântând lui Dumnezeu cu mulțumire în inima voastră (Col. 3:12-13, 16).

• De aceea, mângâiați-vă și întăriți-vă unii pe alții, cum și faceți în adevăr (1 Tes. 5:11).

• Să veghem unii asupra altora, ca să ne îndemnăm la dragoste și la fapte bune (Evrei 10:24).

Aceasta este doar o părticică din pasajele Bibliei în care se găsesc astfel de exprimări.

Viața creștină nu este o chemare la devoțiune izolată, asemenea unui sihastru într-o peșteră. Nu, ci esența ascultării creștine este o viață de dragoste față de alți credincioși, trăită într-o biserică locală și alimentată de credința în Hristos – sau, așa cum scrie Pavel, „credința care lucrează prin dragoste” (Gal. 5:6).

Alăturându-te unei biserici, te dedici să faci acel fel de slujire „unul față de altul” menționată în lista de versete de mai devreme. Alăturându-te unei biserici, tu afirmi în esență, „vreau să urmeze poruncile lui Isus și mă dedic să fac asta împreună cu acești oameni”.

Este destul de ușor să devii entuziasmat de ideea de a-i iubi și sluji pe alții, dar iubirea faptică a altora este un lucru mult mai provocator. La urma urmei, frații și surorile noastre în Hristos sunt păcătoși ca mine și ca tine. Ei vor călca pe bătăturile noastre. Ei ne vor răni, cu intenție și fără intenție. Ceilalți membri ai bisericii ne vor frustra, ne vor răni chiar – și noi vom face același lucru în relație cu ei.

Cu toate acestea, Biblia nu adaugă nimic la poruncile ei, ceva care să sune cam așa: „Iubește-ți aproapele... când îți vine ușor”. Nu, ci Scriptura ne îndreaptă continuu înapoi în biserica locală ca locul în care putem crește în asemănare cu Hristos. Într-o biserică locală învățăm noi să îi iertăm pe alții (Efes. 4:32), să purtăm poverile altora (Gal. 6:2) și să ne îngăduim unii pe alții în dragoste (Efes. 4:2). Când ascultăm de porunca lui Hristos de a-i iubi pe alții așa cum El ne-a iubit, biserica locală îi arată lumii dragostea lui Hristos și slava Evangheliei (Ioan 13:34-35).

În fapt, vreau să fac o afirmație chiar mai radicală de atât.

A te alătura unei biserici locale nu este un simplu aspect al vieții tale creștine. Biserica locală este contextul primar în care îți trăiești ucenicia creștină. Gândește-te la acest lucru în felul următor: Ai fost vreodată într-o librărie creștină și ai observat că există un sector marcat cu semnul „biserica” și un altul marcat cu semnul „viața creștină”? Acele două sectoare ar trebui să fie în realitate unul singur. Viața creștină orbitează în jurul bisericii. Noi ne închinăm lui Dumnezeu, îi iubim pe alții, le slujim fraților și surorilor, suferim, studiem Biblia, ne rugăm, dăruim, suspinăm și evanghelizăm – toate acestea în contextul unei biserici locale. Nu uita că întoarcerea ta la Dumnezeu te-a făcut să fii parte din familia Lui, iar a trăi ca un creștin înseamnă să trăiești ca un membru al familiei – pentru că a-L primi pe Dumnezeu ca Tată înseamnă să îi primești pe alți păcătoși răscumpărați ca frați și surori.

În fapt, toate celelalte puncte din această carte sunt doar o explicație a cum este să trăiești credincios viața creștină într-o biserică locală.

Ce ar trebui să faci acum, că ești creștin? Alătură-te unei biserici locale și învață cum să Îl urmezi pe Isus în mijlocul poporului Lui.

3) Participă cu regularitate la viața bisericii tale

Masa este un moment important pentru familia mea. În fiecare dimineață, membrii familiei se duc fiecare la treburile lui. Soția mea face cumpărături, copiii sunt la școală sau la programe sportive, iar eu plec la muncă întotdeauna un pic mai târziu decât am anticipat. Dar în fiecare seară ne strângem din nou în jurul mesei. Copiii îmi povestesc despre activitățile lor. Soția îmi spune cum i-a mers ziua. Împărtășim povești. Râdem. Aflăm fiecare câte ceva din ceea ce a făcut celălalt și despre noi ca familie. Venind împreună în fiecare seară, noi întărim dedicarea și dragostea noastră unii față de alții. Strângerea noastră regulată întărește faptul că suntem o familie, nu doar niște străini care se întâmplă să ia o masă împreună.

Același principiu se aplică vieții de biserică. Prin strângerea cu regularitate, noi ne supunem Cuvântului lui Dumnezeu predicat săptămână de săptămână, și arătăm că suntem dedicați iubirii acestui grup de oameni. Prin strângerea noastră regulată, îi ne cunoaștem și suntem cunoscuți de ceilalți membri ai bisericii.

Mai mult, Biblia ne poruncește explicit să participăm la întâlnirile regulate ale bisericii:

Să veghem unii asupra altora, ca să ne îndemnăm la dragoste și la fapte bune. Să nu părăsim adunarea noastră, cum au unii obicei; ci să ne îndemnăm unii pe alții, și cu atât mai mult, cu cât vedeți că ziua se apropie (Evrei 10:24-25).

Observă două lucruri în acest pasaj. În primul rând, autorul Epistolei către Evrei condamnă „părăsirea [neglijarea] adunării noastre”. Așadar, parte din ascultarea creștină ține de participarea regulată la întâlnirile bisericii. Nu putem pretinde că Îl iubim pe Dumnezeu, dacă ne strângem doar ocazional cu poporul Lui ca să ne închinăm înaintea Lui și să ascultăm Cuvântul Lui.

În al doilea rând, observă că opusul „părăsirii adunării noastre” nu este „să ne întâlnim împreună”. Nu, ci este „să ne îndemnăm unii pe alții”. Când noi eșuăm să ne strângem cu biserica noastră locală, îi lipsim pe frații și surorile noastre de încurajare. Noi eșuăm „să ne îndemnăm la dragoste și la fapte bune”. Așa că îi încurajăm pe alții prin a ne strânge alături de ei.

Ei putea să te simți ca și cum tu nu faci nimic în zilele de duminică doar prin a fi prezent acolo. Dar chiar și în această simplă slujire a participării cu regularitate, alți sfinți sunt încurajați când te văd și te aud cântând aceleași cântări, mărturisind aceeași credință, supunându-te aceleiași Scripturi și punându-ți credința în același Mântuitor. Creștinii nu ar trebui să subestimeze niciodată influența de durată a prezenței lor regulate asupra binelui spiritual al altor credincioși.

Prin participarea cu regularitate la întâlnirile bisericii tale locale, vei împlini și porunca lui Isus de a participa la Cina Domnului (Luca 22:19).²

Când noi celebrăm Cina Domnului, comemorăm moartea lui Hristos și ne înnoim nădejdea noastră supremă în revenirea Lui (1 Cor. 11:26). În Cina Domnului, noi reafirmăm și dedicarea noastră față de membrii bisericii noastre locale și ne arătăm unitatea în Evanghelie (1 Cor. 10:17). Cina Domnului este masa familiei pentru poporul lui Dumnezeu, masa unde ne mărturisim nădejdea în Hristos și dragostea unii față de alții – împreună.

Ce ar trebui să faci acum, că ești creștin? Să iei parte cu regularitate la întâlnirile bisericii tale.

4) Studiază Biblia

Luni de zile la rând, fiica mea a suportat o iritație deranjantă de piele. În ciuda celor mai bune eforturi ale noastre, eu și soția mea nu am putut găsi nicio cale de a scăpa de acea iritație. După ce am folosit mai multe loțiuni, creme și după multe vizite la medic, am rămas încurcați de situație. Apoi, într-o zi, ni s-a aprins becul. Dar dacă avea legătură cu ce mâncam? Experimentând un pic niște schimbări în alimentația fiicei noastre, am putut să identificăm acele alimente care îi cauzau iritația. Și pielea ei s-a vindecat aproape imediat. Folosind nutriția adecvată, fetița noastră a fost din nou sănătoasă!

Sănătatea noastră spirituală este și ea o chestiune care ține de nutriția corectă. Noi ne hrănim sufletele și creștem în maturitate prin „hrana din Biblie” – prin citirea, auzirea și meditarea la Scriptură și prin studierea ei. Dacă ne hrănim mințile cu minciuni, păcate sau înțelepciune lumească, sănătatea noastră spirituală și relația noastră cu Dumnezeu vor suferi.

Isus și apostolii au vorbit cu regularitate despre Scriptură ca „hrană spirituală”. De exemplu, Isus a spus că noi nu trăim doar cu pâine fizică, ci „cu orice cuvânt care iese din gura lui Dumnezeu” (Matei 4:4). Referindu-se la Scriptură, apostolul Petru ne încurajează să dorim „laptele duhovnicesc și curat” ca să „creștem” spre maturitate spirituală (1 Petru 2:2).

Simplu spus, Biblia este hrana noastră spirituală. Dacă nu ne hrănim cu regularitate din Scriptură, vom fi spiritual subnutriți, nesănătoși și susceptibili la păcat.

Motivul pentru care avem nevoie să ne hrănim cu regularitate din Scriptură este că ea este cu totul diferită de orice altă carte. Biblia este chiar Cuvântul lui Dumnezeu. Când Scriptura vorbește, Dumnezeu vorbește. În fapt, apostolul Pavel a spus nu doar că Biblia este inspirată de Dumnezeu, ci și că ea ne poate echipa pentru „orice lucrare bună” (2 Tim. 3:16-17). Vrei să știi cum să Îl urmezi pe Hristos în fiecare domeniu al vieții? Deschide-ți Biblia.

Cea mai frecventă cale prin care creștinii se hrănesc din Scriptură este prin citirea personală a Bibliei. Citind Scriptura zi de zi, noi ne aducem aminte de Evanghelie și ne umplem mințile cu adevăr biblic.

Așa cum spunea un păstor, nu trebuie să tratezi Scriptura ca pe un antibiotic, luându-l doar în perioade de criză, ci ca pe o vitamină zilnică, una care oferă nutrienți spirituali pentru viața de zi cu zi.

Un fel bun de a citi Scriptura cu regularitate este să te dedici unui plan de citire a Bibliei. (Am enumerat câteva la finalul acestei cărți). Așa cum spune zicala veche, oamenii nu își plănuiesc să eșueze, ci eșuează să planifice. Dedicarea față de un plan de citire te poate ajuta să știi ce să citești în fiecare zi și te asigură că ești expus întregii Scripturi – nu doar să citești aceleași câteva cărți iar și iar.

Dar vreau să te avertizez că, până și cu un plan, citirea cu regularitate a Bibliei este o provocare. Vei rata zile, poate chiar săptămâni. Tirania lucrurilor urgente te va momi să te îndepărtezi de Scriptură, iar păcatul lăuntric și Satana vor căuta să te țină departe de Cuvântul lui Dumnezeu. Dar adu-ți aminte chiar în acele momente că orice lucru care merită făcut, trebuie făcut chiar dacă nu este perfect. Așa că nu lăsa ca zilele pe care le-ai ratat (sau săptămânile ori lunile) să te împiedice să te întorci la Scriptură și să te apropii din nou de Cuvântul lui Dumnezeu.

Hrănește-ți sufletul prin Cuvântul lui Dumnezeu, dar ține mine că o masă bună nu ar trebui să fie ceva de care să te bucuri de unul singur. Eu urăsc să mănânc singur – mai ales într-un restaurant. Gândurile mele au tendința de a alerga nebunește: La ce să mă uit? Este ceva trist dacă mă uit doar în farfuria mea? Nu o să par ca și cum plâng în propria-mi farfurie? Nu îmi pot ridica privirea; oamenii vor crede că mă holbez la ei... și o să arăt ciudat. Oare oamenii de aici cred că eu nu am prieteni? Poate că ei cred că îi spionez. Nu, nimeni nu crede asta. Oamenii doar cred că eu n-am prieteni. Ar trebui să îl invit pe ospătar să ia masa cu mine? De ce n-am luat o carte cu mine?

Aproape fiecare societate de pe planetă face ca masa să fie în centrul ospitalității și al părtășiei. De ce? Pentru că mesele sunt menite să fie luate împreună cu alții. Cu furculițele în mâini (nu cu telefoanele), noi ne uităm este masă și spunem: „Nu-i așa că este bună mâncarea?” Noi creștem bucuria unei mese bucurându-ne când o luăm împreună cu alții.

Același principiu se aplică la studiul Scripturii. Noi suntem meniți să ne ospătăm din Cuvântul lui Dumnezeu alături de alți păcătoși răscumpărați. Îți aduci aminte ce am spus mai devreme despre centralitatea bisericii locale în viața creștină? Chiar și cu hrana din Biblie, noi nu suntem meniți să o consumăm de unii singuri. În biserica locală, noi auzim Cuvântul lui Dumnezeu explicat și aplicat. Biserica face acest lucru într-o manieră oficială prin lucrarea ei de predicare și învățătură, și într-o manieră informală prin relațiile pe care credincioșii le zidesc unii cu alții.

În biserica locală, copiii lui Dumnezeu „stăruie în învățătura apostolilor” (F.A. 2:42). Păstorii și prezbiterii, bărbați echipați ca să dea învățătură din Biblie (1 Tim. 3:2), își dedică viețile să ajute congregația să înțeleagă și să aplice Scriptura corect (2 Tim. 4:2). Membrii bisericii își spun unii altora „adevărul în dragoste” ca să poată „crește” astfel spiritual și să arate mai mult ca Hristos (Efes. 4:15).

Cu cât ne integrăm mai mult în viața unei biserici locale, cu atât vom avea mai multe oportunități de a primi Cuvântul lui Dumnezeu. În loc să citim Cuvântul lui Dumnezeu doar pentru noi înșine, noi auzim Cuvântul lui Dumnezeu ca un ecou de la o persoană la alta când ne vorbim unii altora folosind Cuvântul lui Dumnezeu. Gândește-te doar la felul în care acest lucru a lucrat în prietenii mei Jonathan și Stephanie. Înainte ca Jonathan și Stephanie să se alăture unei biserici, interacțiunea lor cu Scriptura era minimală. Jonathan a încercat să citească Scriptura vreme de 15 minute în fiecare dimineață, dar a reușit să facă asta doar patru zile pe săptămână. Cu copii mici acasă, Stephanie se simțea copleșită de slujba de părinte și rareori citea Biblia – un obicei care o lăsa cu un sentiment constant de vinovăție.

În final, Jonathan și Stephanie s-au alăturat unei biserici și au descoperit că au început să crească în cunoașterea Bibliei. Ei au început să participe la școala duminicală și la predica de duminică. Doar acest lucru în sine a crescut substanțial cât de mult erau expuși cu regularitate la Cuvântul lui Dumnezeu. În plus, lecțiile de școală duminicală i-au ajutat să înțeleagă imaginea de ansamblu a Bibliei, învățându-i cum să studieze Biblia mai eficient în viața personală.

În fapt, predica de duminică a devenit întrucâtva un punct focal pentru hrana lor din Biblie, modelând întreaga lor săptămână. Jonathan și Stephanie au început să petreacă 3-5 minute în fiecare seară citind pasajul din Scriptură din care păstorul plănuia să predice în duminica următoare, ca să își pregătească inimile pentru mesaj. În plus, cuplul s-a alăturat și unui grup de studiu din biserică, grup care se întâlnea în parte pentru a discuta cum să aplice textul predicii în viețile lor.

În timp ce ei au început să lege prietenii la biserică, Jonathan a descoperit că el lucra la aceeași firmă cu un alt membru al bisericii. Astfel, ei au început să se întâlnească pentru a lua prânzul împreună în fiecare zi de miercuri – doar ca să discute gânduri din Epistola către Efeseni și ca să se roage. Tot astfel, Stephanie s-a alăturat unui grup de studiu biblic al mamelor, organizat în diminețile de joi.

Mai mult, prietenii de la biserică ai lui Jonathan și Stephanie păreau că îi expuneau constant la Biblie în modalități noi. La o masă luată împreună, un prieten a spus: „Am fost ajutat cu adevărat în creșterea copiilor din ceea ce am citit din Filipeni în săptămâna asta. Iată ce am văzut acolo...” Un alt prieten a spus: „Eu am avut o periodă grea în căsnicie, dar Domnul m-a ajutat să înțeleg că nu urmam această poruncă din 1 Corinteni…” Mai târziu, în acea săptămână, la o cină, un cuplu a spus: „Am fost atât de încurajați de felul în care biserica este un model de aplicare a acestui pasaj din 1 Timotei...” Jonathan și Stephanie au observat cum chiar niște conversații obișnuite despre o varietate largă de subiecte erau piperate cu bucăți din Scriptură. Biblia i-a înconjurat, ca un ecou care s-a făcut auzit în fiecare colț al vieților și relațiilor lor. Biserica locală era o cameră a ecourilor pentru Scriptură.

Hrana din Biblie – atât cea personală și prin biserică – alimentează credința noastră în Evanghelie și ne dă puterea să Îl urmăm pe Isus și să luptăm cu păcatul.

Așadar, ce ar trebui să faci acum, că ești creștin? Studiază Biblia personal și împreună cu alții în biserica ta locală.

5) Roagă-te cu regularitate

Eu sunt uimit de Biblie. Faptul că Dumnezeu S-a revelat față de noi și ne vorbește în Scriptură este uluitor. Dar ceea ce probabil că este la fel de uimitor este că Dumnezeu ne permite să Îi vorbim. Întrucât am fost răscumpărați de Hristos, Dumnezeu ne invită să venim înaintea Lui și să ne exprimăm adorarea, lauda și mulțumirea – ca și îngrijorările, anxietățile, frustrările și lacrimile. Hristos este neprihănirea și apărarea noastră înaintea Tatălui, pentru ca noi să putem acum „să ne apropiem dar cu deplină încredere de scaunul harului, ca să căpătăm îndurare și să găsim har, pentru ca să fim ajutați la vreme de nevoie” (Evrei 4:16).

Cu alte cuvinte, creștinii se roagă.

Noul Testament ne invită cu regularitate să ne rugăm. Isus Se așteaptă ca poporul Lui să se roage și chiar le dă un model de rugăciune (Matei 6:5-13). Pavel îi încurajează pe creștini să se roage „în toată vremea” (Efes. 6:18) și chiar ne poruncește să ne rugăm „neîncetat” (1 Tes. 5:17). Desigur, Pavel nu sugerează că ar trebui să ne implicăm în devoțiune personală neîntreruptă. Mai degrabă atitudinea inimii fiecărui creștin trebuie să fie una de rugăciune. Reflexul nostru în viață este să ne rugăm lui Dumnezeu. Așa cum spunea un păstor, pentru creștin, rugăciunea ar trebui să fie ca respirația.³

Dar la fel ca hrana din Biblie, rugăciunea cu regularitate este ceva greu. Așadar, cum să ne dezvoltăm disciplina unei vieți sănătoase de rugăciune?

În primul rând, roagă-te cu regularitate în privat. Alături de citirea Bibliei, petrece timp în rugăciune. Cum alegi ce să te rogi în fiecare zi? În mod natural, noi vom gravita către ceea ce este important pentru noi: familiile noastre, sănătatea noastră sau circumstanțele dificile. Dar acest lucru încă ne lasă cu întrebări: Cum ar trebui să ne rugăm pentru copiii noștri? Cum ar trebui să ne rugăm pentru soțul sau soția noastră? Cum ar trebui să ne rugăm pentru circumstanțele noastre?

Cea mai bună modalitate de a ne ruga este să lăsăm ca Biblia să informeze viața noastră de rugăciune. Când citești Scriptura, răspunde cu rugăciune la adevărul Cuvântului lui Dumnezeu. Iată câteva exemple:

Când citești pasaje despre caracterul lui Dumnezeu, laudă-L pentru cine este El. Cere-I ca și alții să Îl laude pe Dumnezeu din aceleași motive.

Când citești despre acțiuni ale lui Dumnezeu, mulțumește-I pentru protecția și hrana fizică și spirituală. Cere-I ca și alții să recunoască providența lui Dumnezeu în viețile lor și să răspundă cu mulțumire.

Când citești despre Hristos, laudă-L pe Dumnezeu pentru multele binecuvântări ale mântuirii pe care El ți le-a oferit. Cere-I să te ajute să te încrezi mai mult în Evanghelie. Roagă-te același lucru pentru alți credincioși. Roagă-te ca oamenii pierduți din viața ta să fie mântuiți, și ca Dumnezeu să îți dea oportunități să le mărturisești Evanghelia.

Când citești despre făgăduințele lui Dumnezeu, cere-I să te ajute să crezi acele făgăduințe și să umbli în lumina lor. Roagă-te același lucru pentru alții.

Când citești despre legile și poruncile lui Dumnezeu, mărturisește felurile în care ai eșuat să le păzești și cere ajutorul ca să le poți împlini în viitor.

În final, aplică aceste adevăruri la circumstanțele tale și formulează cereri specifice înaintea lui Dumnezeu în lumina lor.

Pentru mai multe sfaturi despre felul în care Scriptura poate modela viața ta de rugăciune, citește excelenta carte a lui Don Whitney, intitulată Praying the Bible [Cum să te rogi Biblia].⁴

În al doilea rând, roagă-te împreună cu alți credincioși în biserica ta locală. Odată ajunși aici, n-ar trebui să fii surprins să afli că biserica locală joacă un rol central în a ne ajuta să ne dezvoltăm o viață de rugăciune sănătoasă.

Scriptura subliniază mereu rugăciunea ca un aspect central al vieții bisericii locale. În Faptele Apostolilor 2:42, biserica primară era dedicată „în învățătura apostolilor, în legătura frățească, în frângerea pâinii, și în rugăciuni”. Iar în cartea Faptele Apostolilor descoperim biserici locale, lideri ai bisericii sau membri ai bisericii rugându-se împreună (4:23-31; 6:1-6; 8:14-15; 12:1-5; 13:1-3; 20:36). Gândește-te la biserica locală ca la un spital în care învățăm rugăciunea. Când ne strângem cu poporul lui Dumnezeu, noi ne rugăm și învățăm disciplina rugăciunii.

Când te investești în viața bisericii tale locale, găsește modalități de a participa la rugăciunea comună și de a te ruga împreună cu alții. Iată câteva modalități în care biserica locală modelează viața noastră de rugăciune:

Ia în considerare cu atenție rugăciunile comune de duminică dimineața, și lasă-le să îți influențeze rugăciunile personale de pe parcursul săptămânii. Rugăciunile întregii tale congregații ar trebui să se reflecte și în conținutul rugăciunilor tale personale.

Învață din rugăciunea comună cum să îți mărturisești păcatul, cum să Îl lauzi pe Dumnezeu, cum să aduci mulțumiri și cum să faci cereri de rugăciune.

Dacă biserica ta are un registru de membri, roagă-te sistematic pentru cei înscriși în el. Alege câteva persoane pentru fiecare zi și roagă-te pentru ele. Chiar dacă se poate să nu îi cunoști, te poți ruga ca Dumnezeu să îi păzească de păcat și să le întărească credința în Evanghelie.

Dacă biserica ta are o întâlnire săptămânală de rugăciune, participă la ea cu credincioșie. Nu rata oportunitatea de a-L vedea pe Dumnezeu răspunzând la rugăciunile publice ale poporului Lui.

Acordă atenție lucrurilor pentru care păstorul tău se roagă cu regularitate sau le cere altora să se roage pentru ele. De exemplu, dacă păstorul tău le cere cu regularitate oamenilor să se roage pentru predicare credincioasă în biserică, pentru ospitalitate mai consistentă, pentru credincioșie și rodnicie în evanghelizare, fă ca acele motive să devină parte și din viața ta de rugăciune.

Fă-ți un obicei să te rogi cu alți membri, chiar dacă doar pentru câteva minute, cu ocazia unei cafele.

Ce ar trebui să faci acum, că ești creștin? Petrece timp în rugăciune atât personal, cât și cu biserica ta și cu alți credincioși.

6) Fii ucenicizat de alții

Mie îmi place să joc rolul de meșter în jurul casei, deși trebuie să recunosc că, în realitate, nu mă pricep așa de mult să repar totul. În majoritatea timpului, trec destul de repede peste limitele abilităților mele. Dar ceea ce îmi lipsește în competență, compensez prin insistențele după ajutor. S-ar putea să nu știu cum să repar o mașină de spălat vase, dar știu pe cine să sun după ajutor și, prin harul lui Dumnezeu, am prieteni care sunt gata să îmi sară în ajutor. Lucrul special în legătură cu aceste relații este cât de multe lucruri învăț de la prieteni mult mai capabili decât mine. În trecut, obișnuiam să cer ajutor pentru orice reparație minoră din casă. Dar după ce am învățat tot felul de lucruri de la alții, acum sunt în stare să rezolv problemele de bază.

La fel cum am avut nevoie de prieteni care să mă învețe lucrurile de bază care țin de gospodărie, avem nevoie de prieteni care să ne învețe cum să Îl urmăm pe Isus. Acest lucru este valabil în special pentru cei proaspăt creștini, dar este important pentru creștinii aflați în toate stadiile de creștere. Noi avem nevoie de ucenicizare – de relații care să ne învețe cum să Îl urmăm pe Isus.

Relațiile de ucenicizare sunt cruciale pentru viața creștină. Din fericire, biserica ta locală are mai mulți frați și mai multe surori care sunt bătrâni în credință, oameni care au mers pe calea ascultării și au învățat lecții pe care ți le pot transmite. Prin relațiile noastre cu ei, noi învățăm cum să umblăm cu Dumnezeu.

Isus și apostolii sunt modele de relații de ucenicizare pentru noi. Isus a petrecut timp intențional cu ucenicii Lui, învățându-i cum să Îl urmeze. Unele dintre aceste lucruri s-au petrecut prin învățătură formală, dar mare parte au survenit pe cale informală, în timp ce ei au petrecut timp împreună (Ioan 13). Isus a părut chiar că a avut o relație cu totul specială de ucenicizare cu Petru, Iacov și Ioan. Tot astfel, Pavel a investit personal în Timotei și l-a încurajat să îi ucenicizeze la rândul lui pe alții, la fel cum Pavel l-a ucenicizat (2 Tim. 2:2).

Dacă urmăm modelul lui Isus și al apostolilor, vom căuta să dezvoltăm relații de ucenicizare în biserica noastră locală. Astfel, vom uceniciza și vom fi ucenicizați.

Dar cum să căutăm să dezvoltăm relații de ucenicizare?

Cea mai bună cale este să începem pur și simplu să investim în oameni din biserica locală. Fă-ți un obicei din a-i invita pe alții la tine acasă pentru o masă. Ia prânzul cu alți credincioși. Nu contează ce faci – du-te și joacă un meci de fotbal, dacă preferi – doar fă o prioritate din a fi împreună cu alții.

Un alt pas practic poate fi să îți faci un obicei să vii la serviciile bisericii mai devreme și să mai rămâi și după aceea, ca să poți petrece timp în discuții cu alți membri. Eu mi-am stabilit mereu ca obiectiv să vorbesc măcar cu o persoană după serviciul nostru de duminică dimineața, una pe care nu o cunosc bine, și să am o conversație profundă cu un prieten apropiat după serviciul nostru de duminică seara. Când îi cauți la alții în biserica ta, vei descoperi că oportunitățile pentru relații de ucenicizare vor apărea natural și organic.

Prieteniile creștine sunt printre cele mai dulci daruri pe care Dumnezeu le dă copiilor Lui. Nu trata biserica ta doar ca pe un loc unde auzi predici, ci investește în oamenii de acolo. Învață să Îl urmezi pe Isus prin prietenii solide cu alți credincioși, apoi învață-i pe alții să facă același lucru.

Ce ar trebui să faci acum, că ești creștin? Ucenicizează și fii ucenicizat.

7) Dăruiește la biserică

În viața creștină, noi ducem Evanghelia mai departe prin a intra în parteneriat cu alți frați și alte surori din biserica locală, ca să ducem Evanghelia înainte în lume. Putem realiza cu mult mai mult împreună pentru Împărăția lui Dumnezeu decât putem face de unii singuri.

Una dintre principalele modalități în care suntem împreună parteneri constă din a dărui financiar la biserică. Noul Testament ne poruncește constant și ne încurajează la generozitate financiară pentru înaintarea Evangheliei (2 Cor. 9:7-15; 1 Tim. 6:17-19; Evrei 13:16). Dumnezeu ne poruncește explicit să dăruim pentru lucrarea de slujire (Gal. 6:6) ca un act de devoțiune și ascultare de Dumnezeu. De asemenea, Biblia încurajează constant dărnicia ca una dintre căile principale prin care creștinii contribuie la avansarea Evangheliei. Primele biserici creștine și-au vândut averile ca să se asigure că niciun membru al bisericii nu avea nevoile fizice neîmplinite (F.A. 2:45; 4:34), ca să aibă grijă de nevoile altor biserici locale (2 Cor. 8:1-4), și ca să își plătească păstorii și misionarii, pentru ca ei să poată să ducă înainte Evanghelia prin înființarea de biserici locale sănătoase (1 Tim. 5:17-18).

Prin dărnicia financiară față de biserică, noi echipăm biserica pentru a îngriji de membrii ei, pentru a se asigura că păstorii se pot focaliza pe sarcina păstoririi, și pentru a ajuta lucrarea de evanghelizare și misiune de aproape și de departe. Nu ar trebui să ne gândim niciodată că o singură persoană face această lucrare și o altă persoană face acea lucrare. Nu, ci noi suntem parteneri unii cu alții în lucrare – împărtășind străduințele comune pentru cauza lui Hristos. Și facem acest lucru în parte prin dărnicie.

Acest limbaj al „parteneriatului” în lucrare vine de la apostolul Pavel. El a lăudat biserica din Filipi pentru că ei „luau parte” împreună cu el la străduințele sale misionare prin a îngriji de nevoile sale fizice (Fil. 1:5; 4:14-19). Când noi dăruim la biserică, devenim conlucrători în toate lucrările ce au loc în întreaga biserică. Noi devenim parteneri în lucrarea Evangheliei – fie că suntem în prima linie sau în spatele frontului.

Ce ar trebui să faci acum, că ești creștin? Să dăruiești financiar la biserica ta locală.

8) Evanghelizează-i pe cei pierduți

În final, vreau să te încurajez în aceste ultime pagini să îi evanghelizezi pe cei pierduți. Evanghelizarea înseamnă să le spunem altora mesajul Evangheliei și să îi invităm să Îi răspundă lui Hristos cu credință și pocăință. Ca beneficiari ai harului lui Dumnezeu, noi avem privilegiul de a-L reprezenta pe Hristos înaintea altora și de a-i încuraja să creadă Evanghelia.

Isus ne-a poruncit să ducem Evanghelia la toate popoarele (Matei 28:18-20), și toți creștinii din biserica primară – nu doar păstorii – le-au mărturisit credincios Evanghelia celor din jurul lor (F.A. 8:1, 4). Misiunea bisericii este să facă ucenici ai Domnului Isus. O modalitate în care credincioșii împlinesc acea misiune este prin a le vorbi credincios despre Hristos prietenilor, colegilor de muncă, membrilor familiei, vecinilor, șoferilor de taxi, casierilor de magazin și oricărui alt om din sfera lor de influență.

Evanghelizarea este dificilă. Ea necesită răbdare, curaj și construirea intențională de relații cu cei necredincioși. În esență, nu există nicio formulă magică prin care evanghelizarea să „funcționeze”. Responsabilitatea noastră este pur și simplu să mărturisim Evanghelie pe cât de convingător și de credincios este posibil, și să avem încredere că, atunci când noi punem semințele Evangheliei, Dumnezeu le va deschide inimile unora ca să o primească (F.A. 16:14).

Chiar și atunci când căutăm să facem evanghelizare într-un fel credincios, trebuie să ținem minte că nu suntem singuri în această lucrare. Bisericile noastre locale ajută și înflăcărează eforturile noastre evanghelistice. Relațiile dintre noi în biserica locală sunt o ilustrare a dragostei lui Hristos față de lume (Ioan 13:35; 17:20-21), iar grija membrilor unii față de alții este deseori un mijloc pe care Domnul îl folosește ca să îi facă pe oameni să fie mai receptivi la Evanghelie. În bisericile noastre locale, noi ne ajutăm unii pe alții să înțelegem și să articulăm corect Evanghelia, ne echipăm reciproc să mărturisim Evanghelia bine, dăm socoteală unii altora în ce privește evanghelizarea, evanghelizăm împreună și ne rugăm pentru eforturile noastre evanghelistice. Când noi trudim ca să fim credincioși în evanghelizare, trebuie să ne aducem aminte că Isus nu a vrut niciodată ca noi să facem această lucrare de unii singuri. Biserica locală este o comunitate de evangheliști care se încurajează și se ajută reciproc în eforturile lor evanghelistice.

Ce ar trebui să faci acum, că ești creștin? Să îi evanghelizezi pe cei pierduți.

Perseverând până la sfârșit

A-L urma pe Isus este un lucru costisitor, dar merită. Când noi căutăm să umblăm după Isus, trebuie să ținem mereu minte că nu suntem chemați niciodată să facem asta de unii singuri. Isus ne dăruiește întotdeauna biserica Lui, și El ne făgăduiește prezența Lui neîncetată (Matei 28:20).

Când Îl urmezi pe Hristos în aceste modalități, nu pierde niciodată din vedere faptul că harul lui Dumnezeu și făgăduințele Evangheliei sunt în esență ceea ce susțin credința și ascultarea ta de Dumnezeu. Noi ne sprijinim în esență pe această făgăduință: „Acela care a început în voi această bună lucrare, o va isprăvi până în ziua lui Isus Hristos” (Fil. 1:6).

Resurse recomandate

Planuri de citire a Bibliei

Planul de citire al lui M’Cheyne este disponibil online la adresa https://www.mcheyne.info/calendar.pdf.

Planul de citire a Bibliei intitulat Discipleship Journal este disponibil online la adresa https://www.navigators.org/wp-content/uploads/2017/04/Discipleship-Journal-Bible-Reading-Plan-9781617479083.pdf.

Planul de citire a Bibliei în doi ani este disponibil online la adresa https://www.thegospelcoalition.org/article/two-year-bible-reading-plan/.

Planul de citire a Bibliei pentru cei „ezitanți” și „chiulangii” este disponibil online la adresa https://ransomfellowship.org/wp-content/uploads/2017/03/Bible-Reading-Program-for-Shirkers-and-Slackers.pdf.

Alte cărți pe tema vieții creștine

Thabiti Anyabwile, What Is a Healthy Church Member? (Wheaton, IL: Crossway, 2008).

Mark Dever, The Gospel and Personal Evangelism (Wheaton, IL: Crossway, 2017).

Bobby Jamieson, Understanding Baptism (Wheaton, IL: Crossway, 2016).

Jonathan Leeman, Church Membership: How the World Knows Who Represents Jesus (Wheaton, IL: Crossway, 2012). Disponibilă în limba română la Editura MAGNA GRATIA – magnagratia.org.

J. I. Packer, Knowing God (Downers Grove, IL: InterVarsity Press, 1973).

Donald S. Whitney, Praying the Bible (Wheaton, IL: Crossway, 2015).

Donald S. Whitney, Spiritual Disciplines for the Christian Life (Colorado Springs, CO: NavPress, 2014).

Donald S. Whitney, Spiritual Disciplines within the Church: Participating Fully in the Body of Christ (Chicago, IL: Moody, 1996).

Note

[←1]

Bobby Jamieson, Going Public: Why Baptism Is Required for Church Membership (Nashville, TN: B&H Academic, 2015), 99, 227.

[←2]

Cina Domnului mai este denumită câteodată și „părtășia” sau „comuniunea”.

[←3]

John Onwuchekwa, Prayer: How Praying Together Shapes the Church (Wheaton, IL: Crossway, 2018), 17. Disponibilă gratuit în limba română la Editura MAGNA GRATIA.

[←4]

Donald S. Whitney, Praying the Bible (Wheaton, IL: Crossway, 2015). O carte asemănătoare este Roagă-te Biblia de Matthew Henry, disponibilă gratuit în limba română la Editura MAGNA GRATIA.