Recomandări pentru Seria „Întrebări despre Biserică”

„Creștinii sunt presați de întrebări foarte reale. Ce spune Scriptura despre structura unei biserici, despre închinare, despre organizarea lucrării și despre definirea conducerii biblice a bisericii? Acestea sunt doar câteva din întrebările la care cărțile din această nouă serie de la 9Marks vine cu răspunsuri clare, atent formulate și convingătoare. Sunt foarte recunoscător pentru această lucrare și pentru influența ei incredibil de sănătoasă în atât de multe biserici credincioase. Vă recomand această serie de cărți cu toată căldura”. - R. Albert Mohler Jr., președinte, The Southern Baptist Theological Seminary

„Întrebările sincere merită să capete răspunsuri bine gândite. Dacă nu ești sigur de unde să începi în găsirea răspunsurilor la aceste întrebări, această serie îți poate sluji ca un punct de lansare în oceanul de întrebări pe această temă. Aceste scurte cărți vin cu răspunsuri convingătoare, la obiect, și sunt excelente pentru a fi citite împreună cu un prieten sau cu o sută de prieteni”. - Gloria Furman, autoarea cărților Missional Motherhood și The Pastor’s Wife

„Ca păstor, mi se pun foarte multe întrebări. Sunt abordat de necredincioși care caută să înțeleagă Evanghelia, de noi credincioși care sunt nesiguri legat de următorii pași pe care să îi facă, și de credincioșii care se maturizează și care vor să fie ajutați în găsirea de răspunsuri la întrebări despre familia creștină, relațiile cu prietenii, vecinii sau colegii de muncă. În astfel de momente, îmi doresc să am o carte pe care să le-o ofer, care să fie scurtă, la obiect și care să îi îndrepte în direcția corectă pentru mai mult studiu. Seria „Întrebări despre biserică” oferă exact acest fel de răspunsuri. Fiecare carte tratează o întrebare anume într-o manieră biblică, scurtă și practică. Cred că titlul seriei poate fi mai bine „Răspunsuri despre biserică”. Îmi plănuiesc să cumpăr mai multe exemplare și să le dăruiesc cu regularitate. Și tu ai trebui să faci același lucru”. - Juan R. Sanchez, păstor senior, High Pointe Baptist Church, Austin, Texas

„Unde pot creștinii să găsească răspunsuri la întrebările comune despre viața de biserică – fără să trebuiască să caute prin cărți stufoase și scumpe? Cărțile din seria „Întrebări despre biserică” vin în întâmpinarea nevoii noastre de a căpăta răspunsuri biblice, echilibrate și practice. Pentru păstori, această serie se va dovedi o resursă de încredere pentru ghidarea membrilor de biserică spre o înțelepciune mai profundă și o unitate mai puternică”. - Ray Ortlund, președinte, Renewal Ministries

Cum poate biserica noastră să găsească un păstor credincios?

Seria „Întrebări despre Biserică”

Sunt chemat la lucrare?, Brad Wheeler

Îi iubește Dumnezeu pe toți oamenii?, Matt McCullough

Cum pot găsi pe cineva care să mă ucenicizeze?, Garret Kell

Cum pot să folosesc mai bine lectura Bibliei?, Jeremy Kimble

Cum îi pot iubi pe membrii bisericii care au alte afinități politice?, Jonathan Leeman și Andy Naselli

Cum pot să slujesc în biserica locală?, Matthew Emadi

Cum pot să susțin lucrarea internațională de misiune?, Mark Collins

Cum poate biserica noastră să găsească un păstor credincios?, Mark Dever

Cum pot sluji femeile în biserica locală?, Keri Folmar

Este un lucru iubitor să practicăm disciplina bisericii?, Jonathan Leeman

Ce să fac dacă nu am dorința să mă rog?, John Onwuchekwa

Ce să fac dacă nu simt dorința să merg la biserică?, Gunner Gundersen

Ce să fac dacă sunt descurajat în evanghelizare?, Isaac Adams

Ce să fac acum, că sunt creștin?, Sam Emadi

Ce ar trebui să facem cu membrii care nu vin la întâlnirile bisericii?, Alex Duke

De ce este Cina Domnului atât de importantă?, Aubrey Sequeira

De ce ar trebui să mă botez?, Bobby Jamieson

De ce să dăruiesc în biserica locală?, Jamie Dunlop

De ce să mă alătur unei biserici locale?, Mark Dever

Pot femeile să fie păstori?, Greg Gilbert

La ce ar trebui să mă uit în alegerea unei biserici?, Alex Duke

Este Iadul real?, Dane Ortlund

Cine conduce biserica?, Sam Emadi

Care este misiunea bisericii?, Jonathan Leeman

Cum pot fi sigur că sunt mântuit?, Jeremy Pierre

Promite Evanghelia sănătate și prosperitate?, Sean DeMars

Ce fac diaconii?, Juan Sanchez

MARK DEVER

CUM POATE BISERICA NOASTRĂ SĂ GĂSEASCĂ UN PĂSTOR CREDINCIOS?

MAGNA GRATIA

Cum poate biserica noastră să găsească un păstor credincios?

Mark Dever

Copyright © 2023 Editura MAGNA GRATIA. Toate drepturile rezervate. Nicio parte a acestei publicații nu poate fi reprodusă, stocată sau transmisă în orice formă și prin orice mijloace – electronice, mecanice, prin fotocopiere, microfilmare, înregistrare sau alt fel – cu excepția unor citate scurte în recenzii, fără permisiunea prealabilă a deținătorului drepturilor de autor.

How Can Our Church Find a Faithful Pastor?

Copyright © 2020 by Mark Dever and 9Marks

Originally Published in English by Crossway with all International rights owned by Crossway and 9Marks

525 A Street NE , Washington DC 20002

This edition published by arrangement with 9Marks. All rights reserved.

Traducerea: Ninel Lazăr. Corectura: Monica Lazăr. Coperta: Jordan Singer. Tehnoredactare și DTP: MG Studios.

Dacă nu este precizat altfel în text, citatele biblice sunt preluate din Biblia Cornilescu, ediția revizuită. Drepturi de autor British and Foreign Bible Society (BFBS) și Societatea Biblică Interconfesională din România (SBIR) 1924, 2016. Folosit cu permisiune. Referințele biblice notate cu NTR sunt preluate din Biblia, Noua Traducere Românească (NTR). Copyright 2007, 2010, 2016 de Biblica Inc. Toate drepturile sunt rezervate. Folosit cu permisiune.

Editura MAGNA GRATIA nu susține în mod necesar toate punctele de vedere ale autorilor pe care îi publică.

„Să nu furi” (Exod 20:15).

Respectă drepturile de autor și efortul depus pentru publicarea acestei cărți! Cerințele MAGNA GRATIA privind drepturile de autor pot fi consultate la adresa de internet www.magnagratia.org/copyright.html.

Editura MAGNA GRATIA

Str. Liliacului nr.26,

Dascălu-Ilfov 077075

Email: contact@magnagratia.org

Internet: www.magnagratia.org

Și El i-a dat pe unii apostoli; pe alții, proroci; pe alții, evangheliști; pe alții, păstori și învățători, pentru desăvârșirea sfinților, în vederea lucrării de slujire (Efeseni 4:11-12). 

Noi avem tendința de a prețui ultimele cuvinte ale unor persoane, așa că haideți să vedem care au fost ultimele cuvinte ale lui David, așa cum sunt redate în 2 Samuel 23:3-4:

Dumnezeul lui Israel a vorbit. Stânca lui Israel mi-a zis: „Cel ce împărățește între oameni cu dreptate, cel ce împărățește în frică de Dumnezeu, este ca lumina dimineții, când răsare soarele în dimineața fără nori; ca razele soarelui după ploaie, care fac să încolțească din pământ verdeața.

Folosită într-un fel care să Îl onoreze pe Dumnezeu, autoritatea spirituală aduce înflorire și viață. Prin contrast, autoritatea spirituală folosită dezonorant aduce haos și distrugere. Trist este că mulți creștini cunosc acest lucru prin propria experiență. Departe de răsăritul soarelui dimineața sau de roua atât de necesară, păstorii neevlavioși sau slab echipați aduc întuneric și distrugere peste bisericile lor. Ei îi rănesc pe oameni. Dar un păstor evlavios, un păstor adevărat, este unul dintre darurile cele mai mari ale lui Hristos pentru poporul Său (Efes. 4:11; cf. F.A. 20:28).

Dragul meu prieten, dacă biserica ta este actualmente în căutarea unui păstor, roagă-te ca Dumnezeu să îi trimită bisericii tale un bărbat care cunoaște cum să folosească autoritatea – nu pentru sine, ci spre binele spiritual al altora.

Biserica ta are nevoie de un păstor evlavios.

În această scurtă carte, vreau să ofer câteva sfaturi biblice și practice despre cum poate fi găsit un păstor evlavios. Vom discuta despre cine ar trebui să conducă această căutare a unui nou păstor, ce ar trebui să cerem de la el, și apoi vom analiza câțiva pași practici despre cum să mergem pe această cale.¹ Dar înainte de a începe, vreau ca, pentru o clipă, să mă adresez păstorilor aflați pe punctul de a renunța. În ciuda a ceea ce mulți cred, păstorul senior care urmează să se retragă din slujire joacă un rol critic în succesul tranziției bisericii locale către noul păstor.

Câteva cuvinte către păstorii seniori actuali

Aș crea să mă adresez tuturor păstorilor care citesc aceste rânduri și să le reamintesc – da, ție!! – de responsabilitățile lor legate de a ajuta biserica locală în găsirea succesorului lor.²

Dacă nu păstorești biserica atunci când Domnul va reveni, vei pregăti constant congregația ta pentru următorul păstor. Trist este că mulți păstori par cu totul indiferenți față de felul în care se vor descurca bisericile lor după ce ei nu vor mai fi în lucrare.

Dar una dintre cele mai importante părți din lucrarea unui păstor este să ajute la asigurarea unui bărbat sănătos care să îl urmeze în lucrare. Robert Murray M’Cheyne i-a adresat cândva congregației sale următoarele cuvinte: „Schimbările vin. Fiecare ochi care stă înaintea mea se va închide în curând în moarte. Un alt păstor va hrăni această turmă, un alt cântăreț va conduce psalmul, o altă turmă va umple această stână”.³

Frate păstor, îi vorbești congregației sale în felul acesta? O faci conștientă de trecerea rapidă a timpului și de obligațiile pe care le are? În ce fel urmărești binecuvântarea congregației tale și binele ei dincolo de lucrarea ta în cadrul ei? Iubești cu adevărat oile sau doar salariul tău lunar?

Îngăduie-mi să sugerez trei lucruri pe care ar trebui să le faci chiar acum, care să pregătească biserica ta pentru a face bine tranziția la următorul păstor.

În primul rând, pregătește-ți biserica pentru următorul păstor învățându-ți congregația că prezbiterii evlavioși sunt un dar pentru biserică.⁴ Cu alte cuvinte, crește alți lideri. Pe măsură ce desemnați prezbiteri, reamintește-le membrilor tăi să fie mulțumitori pentru fiecare dintre păstorii lor, nu doar pentru păstorul senior. Ieși din zona ta de confort pentru a te asigura că îți zidești lucrarea în jurul Bibliei, nu în jurul propriului cult al personalității. Predică de mai puține ori astfel încât și alți bărbați capabili din congregația ta să se poată ridica la amvon. Acest lucru va ajuta congregația ta să se obișnuiască să audă și predicarea altora. Cultivă în turma ta un apetit pentru învățătura sănătoasă, nu doar pentru predicarea ta.

În al doilea rând, pregătește tranziția asigurându-te că ești pregătit financiar ca să nu mai ai slujba actuală. Nu pot spune de câte ori am auzit de păstori care s-au simțit nevoiți să își păstreze slujba deși când s-au simțit epuizați, doar pentru că nu știau ce altceva ar fi putut să facă pentru a-și asigura traiul necesar. Acest lucru n-ar trebui să se petreacă niciodată.

În final, când vine momentul despărțirii de lucrare, sugerează-i cuiva (fie din interiorul, fie din exteriorul bisericii) că tu crezi că el ar fi un înlocuitor potrivit. Aceasta este credincioșie, nu interferență. Păstorirea bisericii tale în luarea acestei decizii va constitui unul dintre ultimele gesturi de dragoste față de congregația ta. Desigur, Domnul îi cheamă uneori rapid pe unii păstori să iasă din lucrare, ca atunci când cineva moare. Cu toate acestea, în general un păstor nu ar trebui să considere că sarcina lui este completă până nu face tot ceea ce îi stă în putință ca să îi asigure bisericii un succesor bun.

Cine ar trebui să conducă în căutarea unui nou păstor?

Haideți acum să analizăm felul cum o biserică ar trebui să își găsească următorul păstor. Cea mai presantă întrebare este aceasta: Cine ar trebui să conducă această căutare? Majoritatea bisericilor, cel puțin în America, desemnează un comitet în acest sens.

Cunosc mulți frați dragi și evlavioși care au slujit în astfel de comitete în țară și chiar în străinătate. Această sarcină este extrem de importantă, și mulți membri din astfel de comitete își alocă timp, rugându-se și tratând această sarcină ca pe un privilegiu sacru. Vă mulțumesc tuturor celor care ați tratat această sarcină cu dragoste și cu sentimentul datoriei!

Problemele modelului comitetelor de căutare a păstorilor

Cu toate acestea, eu încurajez bisericile să nu creeze comitete care să caute următorul lor păstor. Și vreau să explic de ce.

Dacă bisericile ar fi mai sănătoase, n-am fi nevoiți niciodată să desemnăm un astfel de comitet. Un păstor credincios recunoaște că, chiar dacă el ar sluji în biserica lui până la moarte, este totuși implicat în acea slujire într-un fel doar temporar. El își înțelege responsabilitatea de a crește alți păstori și prezbiteri. Având păstori și prezbiteri evlavioși și credincioși care conduc biserica, ei ar trebui să aibă resursele și echiparea necesară ca să găsească un păstor credincios care să reflecte caracterul unui adevărat păstor, așa cum îl vedem pe paginile Scripturii.

Trist este că mult prea mulți păstori au eșuat să se achite de această responsabilitate crucială. Ei au eșuat să crească alți păstori și prezbiteri. Drept rezultat, multe congregații au fost puse în situația de a nu avea de ales decât să creeze un astfel de comitet.

Problema de bază legată de comitetele de căutare a păstorilor este că ele sunt de regulă gândite să facă un lucru greșit. Ele sunt gândite – și o spun din nou, în general, dar nu totdeauna – să reprezinte proporții diferite ale congregației în procesul de găsire a unui păstor. Bisericile desemnează anumite femei ca să facă parte din comitet, ca să reprezinte perspectiva femeilor, apoi bărbați ca să îi reprezinte pe bărbați, apoi tineri și bătrâni, care să îi reprezinte pe tineri și pe bătrâni, afaceriști, diaconi, muzicieni și așa mai departe. Cu alte cuvinte, comitetele acestea sunt formate după principiul reprezentării.

Nu este nimic rău în încorporarea intereselor diferitelor categorii de persoane, dar nu trebuie să punem carul înaintea cailor. Cel mai important criteriu ce trebuie îndeplinit de cei responsabili pentru nominalizarea următorului păstor ar trebui să fie abilitatea de a reprezenta „interesele” Bibliei, nu interesele diferitelor categorii de persoane. Simplu spus, acest grup de oameni trebuie să înțeleagă bine Scriptura – cum să „împartă [mânuiască] drept Cuvântul adevărului” (2 Tim. 2:15) – astfel încât ei să prioritizeze ceea ce Scriptura prioritizează în căutarea după un păstor.

Da, aceste persoane ar trebui să fie interesate să găsească pe cineva care știe cum să îi iubească și să le slujească bărbaților și femeilor, tinerilor și bătrânilor, și fiecărui alt grup din biserică.

La urma urmei, Pavel i-a lăsat lui Timotei multe învățături despre cum să păstorească diferitele grupuri de oameni. Dar acest grup trebuie să își abordeze slujba întrebând mai întâi ce spune Scriptura, și doar așa vor avea ei înțelepciunea și experiența necesare pentru a evalua diferiții candidați.

Așadar, dacă nu folosești un comitet, cine din biserica ta ar trebui să conducă în căutarea unui păstor nou?

Prezbiterii trebuie să conducă

Dacă biserica ta are alți păstori și prezbiteri, lăsați-i pe ei să conducă. La urma urmei, Dumnezeu i-a însărcinat pe acești bărbați să cârmuiască biserica. Vreau doar să spun aici ceva despre definirea acestor termeni. Potrivit Scripturii, termenii „păstor” și „prezbiter” se referă pur și simplu la același rol. Dacă biserica ta nu are prezbiteri laici sau păstori laici, sunt toate șansele ca încă să nu fi identificat unul sau mai mulți „păstori” care pot să conducă biserica. Chiar atunci când căutați un păstor nou, este bine să îi lăsați pe acești bărbați să conducă procesul de căutare.

Evident, Noul Testament ne învață că biserica locală, ca întreg, are responsabilitatea pentru membralitatea, disciplina și doctrina ei (Matei 18:15-20; 1 Cor. 5; Gal. 1:6-10). Așadar, pare să existe un precedent biblic bun pentru a trata congregația ca deținând responsabilitatea finală pentru recunoașterea liderilor ei (F.A. 6:3). Totuși, chiar în interiorul acestui cadru congregațional, Dumnezeu îi însărcinează pe prezbiteri să dea învățătură, să păstorească și să conducă, iar El cheamă congregația să se supună prezbiterilor ei (1 Tim. 3:1-7; Tit 1:5-9; Evrei 13:17; 1 Petru 5:1-5).

Având în minte această structură de bază, iată câteva motive pentru care prezbiterii ar trebui să conducă acest proces (nu un comitet alcătuit dintr-un eșantion demografic și reprezentativ al congregației):

În primul rând, prezbiterii sunt cei mai calificați să evalueze predicarea și învățătura cuiva. Biblia le cere prezbiterilor să învețe doctrina sănătoasă și să se asigure că nicio învățătură mincinoasă nu este răspândită în biserică (Tit 1:9). Aceasta explică de ce toți prezbiterii trebuie să fie „în stare să îi învețe pe alții” (1 Tim. 3:2). Mai mult, întrucât un păstor este pur și simplu un prezbiter pus deoparte pentru slujba cu normă întreagă de a predica, cea mai importantă responsabilitate a lui este să predice Cuvântul lui Dumnezeu într-un fel credincios (2 Tim. 2:15; 4:2). Soliditatea predicării unui bărbat este absolut centrală pentru soliditatea lucrării sale pastorale, iar prezbiterii sunt cei mai în măsură să evalueze predicarea lui.

În al doilea rând, prezbiterii sunt cei mai calificați să evalueze caracterul unui bărbat. Un alt aspect crucial în alegerea unui potențial păstor este caracterul lui, și prezbiterii sunt calificați și aici să conducă.

Prezbiterii sunt bărbați pe care biserica i-a recunoscut ca având un caracter exemplar (1 Tim. 3:1-7; Tit 1:5-9). Prin caracterul lor evlavios, prezbiterii slujesc ca exemple pentru întreaga lor turmă (Evrei 13:7; 1 Petru 5:3). Când ei dau învățătură, ucenicizează, sfătuiesc și caută oile rătăcitoare, prezbiterii sunt părtași multora dintre poverile de zi cu zi ale lucrării, ca și păstorul senior.

De asemenea, prezbiterii sunt cei care pot să aibă discuții confidențiale cu membrii congregației, astfel că ei pot să recunoască cel mai bine cu ce probleme ar urma să se confrunte noul păstor, ca și orice aspecte care ar descalifica un astfel de bărbat de la slujirea ca prezbiter. În virtutea purtării regulate a unor astfel de conversații, probabil că ei sunt cei mai pregătiți să poarte discuții atente cu orice candidat la slujirea pastorală. De asemenea, ei ar trebui să aibă și o abilitate mai practică de a detecta punctele de slăbiciune ale acestuia.

Prin calificarea și experiența lor, prezbiterii bisericii sunt cei mai în măsură să evalueze caracterul unui păstor. Asta nu înseamnă, totuși, că prezbiterii n-ar trebui să ceară și referințe legate de caracterul unui potențial păstor din partea altor persoane, mai ales dacă acel candidat vine din afara bisericii locale.

În al treilea rând, prezbiterii au sarcina de a crește alți prezbiteri. În 2 Timotei 2:2, Pavel scrie: „Și ce-ai auzit de la mine, în fața multor martori, încredințează la oameni de încredere, care să fie în stare să îi învețe și pe alții”. Dumnezeu vrea ca aceia care propovăduiesc Cuvântul în biserică să îi crească pe alții care să fie și ei în stare de același lucru. Deși Scriptura nu ne spune dacă Timotei a jucat rolul de prezbiter în biserica din Efes, acest verset pare să stabilească foarte clar un model de urmat pentru prezbiterii de astăzi. La urma urmei, dacă Timotei trebuia să îi învețe pe bărbații de încredere, pentru ca ei să fie în stare să îi învețe pe alții, atunci aceștia trebuie să fi înțeles din exemplul lui Timotei că și lor li se cerea să îi crească pe alții.

Merită să repet acest lucru: prezbiterii ar trebui să crească mereu alți prezbiteri. Așa că ce este de făcut când biserica trebuie să găsească un prezbiter care să aibă darul particular de predicare, rol pe care noi îl numim deseori „păstor senior”? Cel mai bun grup de oameni care să găsească acel individ este cel format din prezbiterii bisericii – acei bărbați calificați biblic, care au deja obiceiul de a recunoaște și crește bărbați evlavioși care să devină prezbiteri. De aceea, când apare nevoia ca o biserică să găsească un prezbiter cu un dar anume, ca să poată fi consacrat pentru slujirea cu normă întreagă în predicare, nu ar trebui ca grupul celor care au fost ei înșiși dedicați acestei sarcini să conducă?

Găsirea unui nou păstor necesită înțelepciune, discernământ, acuitate teologică și multe altele. Dacă aveți prezbiteri, acesta este momentul când aveți nevoie cel mai mult de ei!

Dar dacă biserica noastră nu are prezbiteri?

Desigur, biserica ta se poate să nu aibă prezbiteri în prezent. Dacă așa stau lucrurile, nu vă descurajați. Voi continua să tratez chestiunea comitetelor de căutare a păstorilor pe tot parcursul acestei cărți. Dacă faci parte dintr-un astfel de comitet, gândește-te cum puteți folosi principiile cele mai însemnate din această carte ca să găsiți un păstor credincios – de preferat unul care va crește alți prezbiteri, astfel încât să nu vă mai confruntați cu această situație pe viitor.

Pentru moment, încercați să identificați acei bărbați cei mai aproape de profilul de prezbiter din congregația voastră, cei care au un caracter dovedit în timp și convingeri teologice sănătoase. Poate că diaconii voștri pot sluji în acest rol, întrucât multe dintre cerințele calificative de caracter pentru prezbiteri sunt necesare și în cazul diaconilor. Cereți-le bărbaților maturi din congregația voastră să conducă în căutarea pastorală și încurajați-i să urmărească interesele Bibliei, nu ale lor.

Ce trebuie căutat la un păstor

După ce am analizat cine ar trebui să conducă biserica în căutarea ei după un păstor, haideți să vedem după ce anume ar trebui să ne uităm la un păstor.

1. Găsiți un bărbat dedicat predicării expozitive

Dacă cineva acceptă cu bucurie autoritatea Cuvântului lui Dumnezeu, dar în practică nu predică expozitiv, el nu va predica niciodată mai mult decât cunoaște deja.

Nu angajați un păstor care folosește Scriptura ca un pretext pentru a predica propriile idei. Dedicarea față de autoritatea Scripturii înseamnă să faci din ideea textului ideea predicii. A-i da supravegherea spirituală a turmei cuiva care nu manifestă în practică o dedicare de a auzi și de a propovădui Cuvântul lui Dumnezeu ar fi un lucru dezastruos din punct de vedere spiritual. Biserica se va conforma puțin câte puțin gândirii lui, nu a lui Dumnezeu.

2. Găsiți un bărbat dedicat doctrinei sănătoase și unei înțelegeri biblice a Evangheliei

Găsiți un bărbat care afirmă autoritatea Scripturii și care o citește cu atenție. Căutați un păstor-teolog, unul care caută să înțeleagă fiecare pasaj în contextul lui adecvat.

Întrebați-l ce crede despre caracterul lui Dumnezeu, despre natura umană, despre lucrarea lui Hristos și despre natura convertirii. Aceste subiecte sunt foarte importante, nu doar pentru fidelitatea biblică, ci și pentru confruntarea problemelor pastorale care se ridică în mod constant în biserică.

Mai mult, o înțelegere biblică a Evangheliei ar trebui să stea în centrul dedicării păstorului vostru viitor față de doctrina sănătoasă. El trebuie să înțeleagă că fiecare om are nevoie ca păcatele să îi fie iertate – și că iertarea lui este disponibilă doar prin moartea substitutivă a lui Hristos.

3. Găsiți un bărbat cu o înțelegere biblică a convertirii și a evanghelizării

Convertirea nu este ceva ce noi facem, ci un act al lui Dumnezeu. Cu siguranță că ea include să luăm o decizie sinceră și conștientă de a-L urma pe Hristos, dar ea este mai mult de atât. Scriptura ne învață clar că noi ne întoarcem la Hristos doar când Dumnezeu ne dă viață spirituală într-un fel supranatural, înlocuind inimile noastre de piatră cu inimi de carne.

Charles Spurgeon a surprins acest adevăr într-un fel plin de umor printr-o istorioară despre Rowland Hill, un cunoscut predicator englez din secolul al XVIII-lea. Spurgeon nota:

Un bețiv a venit într-o zi la Rowland Hill și i-a spus: „Dle Hill, sunt unul dintre convertiții tăi”. „Așa aș zice și eu”, a replicat acel predicator înțelept și sensibil, „dar nu ești un convertit al Domnului, căci n-ai fi fost beat”. Trebuie să aducem întreaga noastră lucrare la acest test practic.⁵

Trist este că multe biserici sunt pline de oameni care, într-un moment din viețile lor, au exprimat o dedicare sinceră de a-L urma pe Hristos, dar care este clar că nu au experimentat schimbarea radicală pe care Biblia o descrie drept convertire.

Un păstor care înțelege convertirea va avea o abordare sănătoasă a evanghelizării. Evanghelizarea constă pur și simplu din prezentarea veștii bune și din a avea încrede în Dumnezeu în ce privește producerea convertirilor. Dacă viitorul vostru păstor consideră convertirea a fi doar un simplu angajament sincer luat cândva, cel mai probabil că el va fi tentat să îi preseze pe oameni folosind mijloace grăbite și nebiblice.

Adevărata credință este un dar supranatural al lui Dumnezeu, unul care produce fapte bune (Iacov 2:14-26) și care este de durată, în sfințenie (Matei 24:13). Da, viitorul vostru păstor ar trebui să fie preocupat de soarta păcătoșilor, să insiste pe lângă ei și să îi convingă, dar el trebuie să facă aceasta cu o atitudine de încredere liniștită în suveranitatea lui Dumnezeu, nu dintr-un sentiment agitat care ar sugera cumva dependența convertirii de ingeniozitatea lui retorică sau de implementarea programului corect din punctul lui de vedere.

Dacă viitorul vostru păstor vine dintr-o biserică în care există o discrepanță mare între numărul membrilor din registru și al celor care iau parte la întâlnirile ei, întrebați cu atenție care este înțelegerea pe care el o are legat de convertire și evanghelizare. Întrebați-l ce practici au condus la un număr atât de mare de oameni care pretind că sunt „membri”, și totuși rămân complet neimplicați în viața bisericii.

Găsiți un păstor care înțelege că decizia de a-L urma pe Hristos este urgentă, costisitoare și că ea merită luată.

4. Găsiți un bărbat dedicat unei înțelegeri biblice a membralității în biserică și a disciplinei bisericii

Membralitatea și disciplina bisericii fac deosebirea între copiii lui Dumnezeu și lume. Ele definesc identitatea unei biserici locale. Un păstor dedicat membralității în biserică recunoaște că el și colegii lui prezbiteri sunt responsabili pentru sufletele acelora care s-au angajat să se dedice bisericii lor locale (Evrei 13:17).

Regretabil este că mulți păstori tratează registrul membrilor bisericii ca pe un barometru al succesului lor în lucrare, și cu cât mai mari sunt cifrele, cu atât pare mai mare semnul binecuvântării lui Dumnezeu. Dar acest lucru este amăgitor și foarte nebiblic. Un păstor adevărat nu va fi preocupat ca numărul membrilor bisericii să fie mare, ci ca fiecare membru să înțeleagă Evanghelia și să crească spiritual. El nu va fi preocupat de creșterea numărului membrilor, ci de oameni care să crească. El va recunoaște că registrul membrilor bisericii îi identifică pe cei pe care el este responsabil să îi păstorească, pentru care să se roage, pe care să îi învețe, să îi avertizeze, să îi ucenicizeze și să îi iubească.

Tot astfel, viitorul vostru păstor ar trebui să fie dedicat disciplinei bisericii. Disciplina bisericii este prezentată clar în Scriptură. Acesta este felul în care o biserică își păstrează puritatea mărturiei, ocrotește Evanghelia și îi avertizează pe convertiții falși de pericolele amăgirii de sine. Evident, disciplina bisericii este ceva care nu se potrivește societății și deseori este costisitoare emoțional. Din acest motiv, găsiți un păstor care este deopotrivă plin de compasiune și suficient de curajos ca să urmeze Scriptura.

5. Găsiți un bărbat dedicat ucenicizării altora

Păstorii au o obligație să îi ajute pe alții să Îl urmeze pe Isus. Ei au succes în această sarcină când sunt mai dedicați binelui spiritual al altora decât indicatorilor lumești de succes. Orice păstor care are grijă bine de biserica lui va prețui ucenicizarea și va fi un model de relații sănătoase de ucenicizare.

6. Găsiți un bărbat care înțelege și este convins de practica Noului Testament a pluralității de prezbiteri

Un păstor bun nu vrea să acumuleze autoritatea; el vrea să o dea mai departe altora. El vrea să crească alți bărbați evlavioși cu care să împartă încărcătura păstoririi astfel încât poporul lui Dumnezeu să fie mai bine slujit. O echipă de prezbiteri calificați întregește darurile oricărui păstor în lucrarea de slujire, îl păzește de acțiuni pripite sau nesăbuite, și deschide oportunitatea de a crea o cultură a păstoririi. Dacă un bărbat pare lipsit de dorința de a crește alți prezbiteri, este posibil ca el să nu înțeleagă clar ceea ce Scriptura ne învață despre biserică sau, mai rău, poate să se alipească de un fel de centrare pe sine păcătoasă, care prețuiește mai mult autoritatea personală decât binele altora.

Pașii înainte: cele mai bune practici în găsirea următorului păstor

În lumina a tot ceea ce am spus, îngăduiți-mi să vă ofer următorii pași:⁶

1. Pregătiți

O spun din nou, este imposibil să exagerez cât de important trebuie să fie pentru păstorul actual și pentru prezbiteri să pregătească congregația pentru tranziție. Atât în învățătura cât și în filozofia voastră de lucrare, cultivați o congregație cu maturitatea de a trece de la un păstor senior la altul. Cultivați o dedicare față de Scriptură, nu față de vreun păstor anume.

2. Agreați

Păstorul senior și ceilalți prezbiteri ar trebui să cadă de acord asupra unui plan de tranziție. Ei trebuie să discute data la care păstorul actual va înceta să fie responsabil pentru lucrarea de predicare a bisericii. Ei ar trebui să discute despre data la care ar dori să înceapă căutarea următorului lor păstor. Ajungerea la un acord clar în aceste chestiuni permite o tranziție mai lină.

Evident, situațiile variază. Probabil că predicatorul actual pleacă la o altă biserică, sau poate că el sau ceilalți prezbiteri simt că el este epuizat. Dacă așa stau lucrurile, el trebuie să înceapă să se gândească la schimbarea rolului său. Discuțiile oneste, sensibile și deschise despre aceste lucruri între prezbiteri sunt întotdeauna utile. Odată înlocuit, fostul păstor poate avea nevoie de ajutor să se mute sau poate fi în măsură să rămână într-o manieră constructivă și după ce predicatorul nou își începe lucrarea. Am auzit și am văzut multe exemple în ambele direcții.

Unii păstori trăiesc după regula cardinală că, dacă ai o lucrare bună, trebuie să fii în stare să rămâi la biserica ta și aflându-te sub conducerea următorului păstor. Alții cred că, odată ce ai încheiat, ai face bine să te dai din cale. Nu cred că în fiecare situație se aplică aceeași regulă.

3. Căutați

În anumite situații, prezbiterii îl au deja în minte pe acela care ar trebui să devină următorul păstor, și deseori candidatul este deja membru al bisericii sau un prezbiter al ei. Un candidat din interior este deseori cea mai bună alegere, mai ales deoarece el este deja cunoscut și iubit de congregație, iar biserica are deja încredere în caracterul lui.

În alte situații, prezbiterii sau comitetul de căutare a păstorului vor fi nevoiți să strângă nume de candidați posibili și să decidă pe care să îl propună.

Când analizați posibilii candidați, fiți atenți să evitați următoarele capcane:

Evitați influența negativă din partea liderilor denominaționali interesați de ei înșiși. Dacă biserica voastră face parte dintr-o denominație unde autoritatea Scripturii este atacată, gândiți-vă foarte atent la interesele pe care liderii denominației le-ar putea avea în a se asigura că vă alegeți cu un păstor care este acceptabil pentru ei. Ei pot avea motivații teologice sau politice nesănătoase ca să vrea să ordineze anumite persoane în congregația voastră, iar ei pot exercita o influență nesănătoasă asupra unui comitet de persoane laice, care vor cu smerenie să se supună părerii „profesioniștilor”.

Evitați mentalitatea unui concurs de frumusețe. La ce mă refer? Simplu - de foarte multe ori, comitetele vor lua un număr de candidați, îi vor așeza într-un clasament și își vor construi propria versiune a unui campionat între păstori. Înțeleg că fiecare vrea ce este cel mai bine pentru biserica proprie. Dar biserica voastră nu are nevoie de cel mai bun predicator din țară. Pur și simplu aveți nevoie de un bărbat credincios, care iubește Cuvântul lui Dumnezeu și care poate păstori turma lui Dumnezeu. Nu transformați procesul de căutare a păstorului într-un concurs de frumusețe pastorală.

De asemenea, nu veți dori să cădeți pradă aceleiași gândiri lumești pe care Dumnezeu a condamnat-o în repetate rânduri în Vechiul Testament. Evreii l-au vrut pe Saul ca regele lor pentru că era înalt și arăta ca regii Neamurilor. Când vă căutați păstorul, evitați ispita de a pune preț pe lucrurile lumești care par să garanteze succesul, cum a făcut Israelul.

Aduceți-vă aminte de cuvintele lui Dumnezeu față de Samuel: „Nu te uita la înfățișarea și înălțimea staturii lui... Domnul nu se uită la ce se uită omul; omul se uită la ceea ce izbește ochii, dar Domnul se uită la inimă” (1 Sam. 16:7).

Evitați prioritizarea experienței și a vârstei în fața caracterului și darurilor. Comitetele au tendința de a fugi de asumarea riscurilor. Din nou, însăși natura comitetelor este să reprezinte congregația, ceea ce înseamnă că ele sunt concepute ca să caute un candidat care să fie pe placul tuturor. Și singura modalitate de a-i mulțumi pe toți – deseori – este să găsească un candidat aflat „la mijlocul drumului”, cineva fără convingeri ferme.

Cel mai des, comitetele preferă experiența mai mult decât caracterul și darul. Este adevărat că păstorii tineri pot fi problematici. Ei au tendința de a avea acuitate mare, dar percepție slabă în ce privește profunzimea. Ei văd clar adevărul și deseori cu acuratețe, dar nu au experiența de a ști cum să implementeze bine anumite lucruri. Dar aceste chestiuni nu sunt valabile în cazul tuturor păstorilor tineri. Dacă el este cu adevărat smerit, va căuta înțelepciunea de la bărbații mai bătrâni și evlavioși. Acesta este un semn al unui lider bun.

Dumnezeu ridică tineri bărbați care veghează îndeaproape la viața și doctrina lor și sunt echipați cu daruri ca să propovăduiască public Cuvântul Lui. Pavel însuși a susținut un tânăr păstor pe nume Timotei, încurajându-l: „nimeni să nu-ți disprețuiască tinerețea; ci fii o pildă pentru credincioși: în vorbire, în purtare, în dragoste, în credință, în curăție” (1 Tim. 4:12).

Nu treceți cu vederea păstorii mai tineri. Implicați-i de când sunt încă pui. Lăsați-i să digere lucruri pe lângă casă pentru o vreme, și veți avea apoi un leu care vă va iubi toată viața. Păstorii tineri fac greșeli. Dar dacă sunt chemați și echipați de Dumnezeu, ei pot rămâne în slujire vreme îndelungată și se pot bucura de zeci de ani de lucrare rodnică. Acceptați această perspectivă pe termen lung.

Biserica voastră ar putea avea nevoie de un păstor mai bătrân, care poate să vă dea cinci ani din viața lui înainte de a se pensiona. Dar biserica voastră poate avea nevoie de un păstor mai tânăr, care să vă slujească vreme de 50 de ani. Dar luați această decizie potrivit caracterului și al darurilor, nu al experienței. Ca să o spun pe șleau, nu urmați practica sutelor de biserici ca să faceți din „cinci ani de experiență pastorală” o cerință eliminatorie.

Evitați foamea nepotrivită după CV-uri. În loc să strângeți sute de CV-uri, n-ar fi mai ușor și mai folositor să obțineți o singură referință de la un păstor de încredere? Dacă nu este nimeni în congregația voastră potrivit ca să fie un învățător al Cuvântului lui Dumnezeu cu regularitate, găsiți o biserică de care vă place, cu o lucrare pastorală care vă place, și cereți-i păstorului acelei biserici să vă propună un candidat. Cercetați acea persoană, și vă veți scuti de mult timp și energie.

Evitați „vânătoarea de păstori”. Am auzit de comitete care au mers pe neanunțate în alte biserici, sperând să observe un păstor în habitatul lui natural, ca să vadă cum acționează el – totul fără informarea congregației cu care aceștia s-au închinat. Aceste comitete pur și simplu „vânează păstori”.

Într-o dimineață de duminică, un astfel de comitet a venit să mă vâneze pe mine. Știam de prezența lor, așa că le-am cerut să se ridice, astfel încât biserica noastră să se poată ruga pentru ei în căutarea lor după un nou păstor. Nu vă faceți probleme, le spusesem și lor că urma să fac asta, chiar dacă nu m-au crezut!

Îmi aduc aminte și că am vorbit cu un astfel de comitet despre diverși frați pe care ei îi luau în considerare – fiecare dintre ei fiind rodnici acum în bisericile lor. Le-am cerut să ia aminte cu atenție la motivele pentru care voiau ca acești bărbați să plece din slujiri atât de înfloritoare. La urma urmei, de ce am crede că Dumnezeu iubește congregația noastră mai mult decât pe aceea pe al cărui păstor am vrea să îl atragem la noi?

Evitați să vă fixați atenția pe recomandări și alte criterii nebiblice. Multe comitete de acest fel consideră diplomele sau gradele academice ca fiind moneda obișnuită după care se măsoară competența pastorală, dar astfel de criterii artificiale pot ascunde slujitori deosebiți ai lui Dumnezeu. Deși în general îi încurajez pe bărbații tineri să meargă la seminar, unii dintre cei mai buni păstori pe care îi cunosc nu au masterate în teologie, iar unii nici măcar o diplomă de seminar. Ca să mă exprim clar, nu copiați practica sutelor de biserici care fac dintr-o diplomă o precondiție pentru angajarea următorului lor păstor.

Tot astfel, nu creați alte criterii nebiblice pentru evaluarea unui păstor. De exemplu, multe comitete nici nu îi iau în considerare pe cei ce nu sunt căsătoriți. Dar mulți dintre cei mai buni păstori din istoria bisericii au fost bărbați necăsătoriți – Richard Sibbes, Charles Simeon, John Stott și, desigur, apostolul Pavel.

În final, evitați să preferați pe cineva cu o personalitate convingătoare în fața unui bărbat cu un caracter evlavios. Găsiți un bărbat care vă spune adevărul, nu unul care vă flatează. Găsiți un bărbat smerit și transparent. Găsiți pe cineva care le este de folos celor ce petrec timp cu el, pe cineva care înțelege autoritatea, ucenicizarea, mila și bucuria evanghelizării – printre multe alte lucruri. Găsiți pe cineva care are deopotrivă convingeri clare și compasiune.

4. Cercetați

Odată ce v-ați decis asupra unui candidat, puneți întrebări serioase despre caracterul lui, despre teologia și filozofia sa de lucrare. Dacă vine din exterior, prezbiterii ar trebui să asculte la predicile lui fie online, fie în persoană. Dacă este posibil, prezbiterii pot asculta împreună o predică pe internet și pot să o discute fără ca predicatorul să fie prezent.

Simplu spus, faceți așa încât să cunoașteți candidatul și filozofia lui de lucrare pe cât de mult puteți.

Iată câteva întrebări pe care i le-ați putea pune unui candidat:

Ești de acord cu tot ce se află în mărturisirea de credință a acestei biserici?

Crezi că lipsește ceva în mărturisirea de credință, un lucru ce trebuie adăugat?

Ce este Evanghelia?

Cum înțelegi ce ne învață Scriptura despre rolul femeilor în biserică?

Predici tematic sau expozitiv?

Ce crezi că ne învață Scriptura despre principala responsabilitate a păstorului?

Cum și când ar trebui ca o biserică să practice disciplina?

Ce este evanghelizarea și cum ai cultiva evanghelizarea în biserică?

Cum ai descrie sănătatea ta spirituală și a familiei tale?

Care sunt păcatele cu care te lupți cel mai mult?⁷

5. Decideți

Prezbiterii sau comitetul implicat în căutarea păstorului ar trebui să se decidă asupra unui candidat și să meargă înainte cu un singur nume.

Fiți dispuși să renunțați oricând la el dacă devine clar că el nu ar putea fi un bun păstor pentru biserica voastră.

În acel moment, propuneți un alt nume și repetați procesul până se ivește un candidat final.

6. Predicați, rugați-vă și discutați

În acest moment, prezbiterii sau comitetul ar trebui să caute să capete o înțelegere și mai profundă asupra candidatului. Ei ar trebui să asculte mai multe dintre predicile sale, să discute mai mult angajamentele sale teologice și să continue să se roage cerând călăuzirea lui Dumnezeu. Dacă bărbatul respectiv slujește în prezent ca păstor, prezbiterii ar trebui să îl întrebe de ce ar lua în considerare părăsirea bisericii unde slujește. Ei ar trebui să întrebe dacă biserica lui știe că el se gândește la o altă oportunitate de slujire. Prezbiterii ar trebui să discute cu posibilul păstor despre teologia lui și despre filozofia lui de lucrare.

7. Recomandați

În această etapă, numele candidatului este făcut cunoscut. Prezbiterii sau comitetul pot să îl invite pe candidat să predice. De asemenea, el ar trebui să se întâlnească cu membrii bisericii în diferite contexte și să fie dispus să răspundă la întrebări din partea congregației. După aceste întâlniri, prezbiterii pot să recomande oficial ca biserica să îl cheme să îi fie păstor.

Vreau să reiterez: tratați pe rând cu câte un candidat. Nu faceți din căutarea după păstor un campionat cu mai mulți candidați care să predice în congregație și care să încerce să se ridice mai presus de competitori.

8. Analizați

Congregația ar trebui să aibă un timp anume ca să se gândească la cel ce îi este propus ca păstor. Intervalul de timp va fi diferit de la un caz la altul. Poate fi vorba despre două săptămâni, două luni sau un alt interval rezonabil de timp.

Chiar dacă congregația l-a auzit predicând în lunile de dinaintea anunțului, ar fi un lucru iresponsabil să nu i se dea congregației timp să se gândească, să se roage și să reflecteze la alegerea acestui bărbat ca următorul ei păstor (cf. Prov. 15:28; 18:13, 17; 1 Tim. 5:22; Apoc. 2:2).

9. Votați

Congregația ar trebui să voteze pentru a confirma candidatul ca păstor al ei. Eu consider aceasta ca o implicație a responsabilității clare pe care congregația o are în Noul Testament legat de predicatorii răi. De exemplu, în Galateni 1:8-9, Pavel spune ceva de genul: „Nu mă ascultați dacă vin și vă predic o altă evanghelie”. Congregația trebuie să fie în stare să își confirme propriii păstori și prezbiteri.

10. Primiți

Este norma să vă doriți să aveți un păstor care să se instaleze bine și de care să aveți grijă cum trebuie. Am auzit foarte des lideri de biserici spunând despre păstorul lor: „Noi îl vom ține sărac, iar Dumnezeu îl va ține smerit”. Aceasta este o viziune pe termen scurt asupra lucrării și o manieră puternică de a întoarce copiii păstorului împotriva creștinismului. De asemenea, este o atitudine foarte neevlavioasă față de noul vostru păstor. Ar trebui să aveți grijă de el ca de un membru al familiei (1 Tim. 5:8, 17-19). Când el sosește, primiți-l bine, cu un nivel bun de susținere financiară, dar și cu răbdare. Aduceți-vă aminte că un păstor nou este la fel ca o banană pe care o cumpărați de la magazin – are nevoie de timp să se coacă și să își dovedească utilitatea. Când îl primiți la început, este un pic verde. Dar acordați-i timp. În câteva săptămâni, luni sau ani, predicarea lui se va îmbunătăți. El va crește ca păstor și voi veți începe să vă obișnuiți tot mai mult cu predicarea lui. El va avea oportunități de a sluji și de a vă deveni drag prin botezuri, nunți și înmormântări.

11. Încurajați

Noul păstor va ajunge în final să își caute propriul succesor (2 Tim. 2:2). Dar un lucru care îl va ajuta să facă asta este încurajarea pe care i-o veți da împărtășindu-i ceva din felul în care ați beneficiat de slujirea lui. Galateni 6:6 și 1 Timotei 5:17 descriu felul de încurajare pe care ar trebui să i-o dați: să vă rugați cu el și să îl plătiți. Fiți generoși cu el, astfel încât el să poată fi model de generozitate față de alții. Dacă nu aveți suficientă încredere în caracterul lui ca să fiți generoși cu el, nu ar fi trebuit să îl angajați. Încurajați-l și primiți-l ca pe un dar de la Hristos pentru biserica voastră.

O decizie pe care nu o veți regreta

Chemarea unui păstor credincios și evlavios este o decizie pe care nu o veți regreta niciodată.⁸

Edward Griffin a fost un păstor prezbiterian credincios într-o biserică pe care a slujit-o mulți ani. În ultimul său mesaj adresat congregației sale, pe când aceasta îl ordina pe succesorul lui, Griffin a spus:

De dragul vostru și al copiilor voștri, îndrăgiți-l și respectați-l pe cel pe care l-ați ales să vă fie păstor. El deja vă iubește și în curând vă va iubi ca „os din oasele lui și carne din carnea lui”. Va fi datoria și interesul vostru să faceți ca truda lui să fie plăcută și posibilă. Nu îi cereți prea mult. Nu solicitați vizitele lui prea des. Dacă el și-ar petrece jumătate din timp în felul acesta, așa cum cer unii, ar fi nevoit să își neglijeze total studiul, și se va prăbuși repede sub greutatea poverii. Nu îi spuneți toate lucrurile rele ce pot fi spuse împotriva lui; și nu faceți aluzie în prezența lui la împotrivirea unora față de el, dacă o astfel de împotrivire apare. Chiar dacă este un slujitor al lui Hristos, gândiți-vă că are și el sentimente de om.⁹

Frați și surori, autoritatea pastorală este un dar bun și glorios de la Dumnezeu. Într-o lume decăzută, avem tendința de a crede că autoritatea este irevocabil greșită. Desigur că abuzurile de autoritate sunt printre cele mai rele blasfemii împotriva lui Dumnezeu. Dar noi știm intuitiv și că fiecare copil vrea să fie în echipă cu antrenorul cel bun. Fiecare vrea să lucreze în firma cu un șef bun. Toți vrem să fim în familia cu părinți buni.

De ce? Pentru că autoritatea bună îi binecuvântează pe cei asupra cărora se exercită. Dumnezeu ne-a conceput să fim înfloritori și rodnici sub autoritate evlavioasă. Autoritatea bună nu este menită în esență pentru cei ce o exercită. Ea este spre binecuvântarea celor ce sunt sub acea autoritate.

Aceasta este ideea ultimelor cuvinte ale lui David – și motivul pentru care alegerea următorului vostru păstor este atât de importantă. Dumnezeu să vă dea înțelepciune!

Note

[←1]

Anumite părți din această carte sunt preluate din articolele lui Mark Dever, “What’s Wrong with Search Committees? Part 1 of 2 on Finding a Pastor”, pagina 9Marks, 20 decembrie 2010, https://www.9marks.org/article/whats-wrong-search-committees-part-1-2-finding-pastor/; și “What’s Right about Elders? Part 2 of 2 on Finding a Pastor”, pagina 9Marks, 20 decembrie 2010, https://www.9marks.org/article/whats-right-about-elders-part-2-2-finding-pastor/.

[←2]

Conținutul acestei părți este adaptat din articolul lui Mark Dever, “Finding a Pastor,” Tabletalk, august 2018, https://tabletalkmagazine.com/article/2018/ 08/finding-a-pastor/. Folosit cu permisiune.

[←3]

Citat în Andrew Bonar, Memoir and Remains of Robert Murray M’Cheyne (Edinburgh: Banner of Truth, 1966), 185.

[←4]

Pentru mai multe informații despre învățătura Bibliei despre prezbiteri, vă recomand cartea lui Jeramie Rinne, Church Elders: How to Shepherd God’s People Like Jesus (Wheaton, IL: Crossway, 2014). Disponibilă în limba română la Editura MAGNA GRATIA.

[←5]

Charles Spurgeon, The Soul Winner (Grand Rapids, MI: Eerdmans, 1963), p. 37. Disponibilă în limba română la Editura MAGNA GRATIA.

[←6]

Acești pași sunt citați din articolul lui Mark Dever, “Finding a Pastor”.

[←7]

Pentru mai multe întrebări asemănătoare, vă recomand articolele “What Kind of Questions Should a Church Ask a Pastoral Candidate” și Paul Alexander, “Questions for Pastoral Candidates”. Ambele sunt disponibile pe 9Marks.org.

[←8]

Materialul din această secțiune este adaptat după articolul “Finding a Pastor” de Mark Dever.

[←9]

Edward Griffin, “A Tearful Farewell from a Faithful Pastor” (predică, 1809).